TACTICS

Bør Sven's
England Har
Won The
World Cup?

Den avdøde svensken revitaliserte Three Lions og ledet dem til
en berømt 5-1-seier i Tyskland, selv om trofeet uteble

På millenniumskiftet var det mange som glemmer hvor "nede" det engelske landslaget var. Etter at Kevin Keegan tapte den siste kampen på gamle Wembley mot Tyskland, sluttet han, og ingen ante hvor veien skulle gå videre.
Bare et par år tidligere hadde et England med etablerte nasjonale ikoner som Paul Gascoigne, Alan Shearer, Tony Adams og Paul Ince smeltet sammen med de unge, friske beina (og frisyrene) til Michael Owen, David Beckham og Paul Scholes.
Så kom vi til det triste regnværet i 2000, hvor buingene runget rundt Wembley, og Shearer, Ince og Adams hadde lagt opp, Gazza hadde falt utenfor, og rundt 60 prosent av nasjonen ønsket nå å slå tennene ut på David Beckham.
Bare en galning eller en masochist ville ha tatt jobben i England, men heldigvis var det eneste Sven-Göran Eriksson elsket mer enn The Lasses™... en utfordring.

ERIKSSONS STORE
OPPFINNELSESØYEBLIKK
KOM AV Å VELGE
PÅ PROFIL SNARERE
ENN OMDØMME

14 Desember 2023 FourFourTto

76 Oktober 2024 FourFourTto

01SOS
På det tidspunktet var laget en kasteball. Etter Tyskland-tapet med uavgjort i Finland hadde de kanskje allerede spolert kvalifiseringen til VM.
Keegan var tilsynelatende traumatisert etter å ha sluppet inn tre mål mot både Portugal og Romania i EM 2000, og hadde bestemt seg for at fem bak og en smal midtbanetrio var veien å gå. Det hadde strammet opp England, men da nesten ingen i laget var vant til å spille på den måten, var oppvisningene usammenhengende.
Sven, den lille skurken, avskaffet det umiddelbart. Han returnerte England til en 4-4-2, og hans største øyeblikk av oppfinnsomhet kom fra å plukke på profil snarere enn rykte. Det var behov for en fysisk motspiller til Michael Owen, så inn kom Emile Heskey. Rio Ferdinand erstattet Martin Keown, og hans evner i ballbesittelse var perfekte ved siden av Sol Campbell.
På midtbanen, til tross for at Dennis Wise, Ray Parlour og David Batty hadde spilt i de siste kampene, var Paul Scholes det eneste valget Sven gjorde automatisk. Hans makker ble valgt på grunn av deres energi og energi sammen med Scholes' genialitet. Nicky Butt ble hentet inn fra kulden, og til slutt... Steven Gerrard.

03Winner tar alt
I Svens tidlige år var balanse Englands største styrke. Selv uten å løse "problemet med venstrekanten" besto lagets ryggrad i VM i 2002 av perfekte kombinasjoner - Campbell og Ferdinand, Owen og Heskey, mens Butt erstattet den skadde Gerrard ved siden av Scholes. Legg til Beckham, David Seaman og Ashley Cole, og dette laget burde virkelig ha gått hele veien.
Problemet var mangelen på en plan B. Etter å ha blitt redusert til ti mann mot Brasil, klarte de ikke å finne en annen vei til mål etter at Luiz Felipe Scolari hadde fått orden på sakene. Bredden strakk ikke ut noen, Brasil nektet å la seg lokke for å gi Scholes rom, og overlappende løp fra backene førte ikke til rom bak.
Etter å ha sendt Argentina ut, knust Danmark og sett Frankrike, Portugal og Italia bli eliminert, var dette finalen i alt annet enn navnet. Etter det ble lagets synergi ofret for å gi plass til nye talenter i verdensklasse. Butt ble erstattet av Frank Lampard, Scholes ble flyttet til venstre, mens Heskey ble kastet ut til fordel for Wayne Rooney.
Eriksson kalte en gang England-jobben for sin "største utfordring". Hadde det ikke vært for en feilaktig ball over hodet på Seaman, ville det sannsynligvis ha vært hans største prestasjon.

02Jeg har en drøm
Etter åtte måneder i jobben dro England til München i definisjonen av en "s**t or bust"-kamp. Med én automatisk kvalifiseringsplass ville seks poeng til tyskerne ha vært game over.
Heldigvis hadde Sven sine nøkkelspillere skadefrie. David Beckham og Nick Barmby fikk beskjed om å holde seg så langt ute på banen som mulig, slik at Tysklands smale 5-3-2 ble strukket. Ferdinand, en ballbesittende midtstopper som var mange år forut for sin tid, kunne fritt føre ballen fremover, og hvis midtbanen tok agnet og stengte ham inne, kunne Scholes finne plass i de usammenhengende rekkene.
Men det mest eksepsjonelle av alt var arbeidet til Heskey og Owen, som byttet på å være spissen som slapp og spissen som forstyrret. Med tre midtstoppere foran seg forsøkte Owen å motta ballen i kanalene bak vingbackene, mens Heskey holdt forsvaret fast sentralt. Alternativt kunne Heskey slippe seg kortere ned for å slå en lang ball, og forsøke å trekke en markør slik at Owen kunne løpe bak.
Førstnevnte metode førte til frisparket som ga utligningen, og sistnevnte metode førte til at Owen scoret til 3-1 etter at Heskey hadde slått Heskey ned.

SKANN HER FOR Å
SE MER
TAKTIKK-VIDEOER

ROBERT
MAXWELL

14 September 2024 FourFourTto

Manchester United varmet opp til sin første hele sesong under Sir Jim Ratcliffe ved å dra til USA-
og FourFourTwo ble med dem, for å oppdage planene bak denir søken etter å gjenopplive en gigantisk

OrdAndy Mitten

FourFourTto September 202421

MAnCHESTER
UnITED

Tre smarte busser dekorert i LiverpoolsYou'll Never Walk Alone kommer sakte inn i den tette trafikken i regnet utenfor Columbias Williams-Brice Stadium. de røde har nettopp slått Manchester United 3-0 på en collegefotballstadion som har større kapasitet enn Old Trafford og Anfield. Til tross for at kampen ble spilt i en by i South Carolina med bare 136 000 innbyggere, et godt stykke unna storbysporet som vanligvis blir slått av europeiske giganter på besøk, er det den eneste kampen som har vært utsolgt under Manchester Uniteds og Liverpools pre-season-turné i USA i 2024, med 77 559 tilskuere inne på stadion for å overvære den.
Med et voldsomt værvarsel og tordenvær som truet kampen, er det lettelse over at den ble spilt - kort tid etter sluttsignalet er begge de engelske fotballgigantene i et kappløp om å returnere til Manchester Airport. Det sies fra begge leire at det laget som kommer først frem, vil bli losset først, og det andre laget må vente. Det er en morsom, hemmelig liten kamp om staben, en ny dimensjon til en sagnomsust rivalisering, bildet av to gigantiske fly som raser gjennom natten over Atlanteren.
For å komme raskt unna deltar Liverpools spillere ikke i noen media etter kampen, mens Manchester United setter manager Erik ten Hag i mixed zone og den unge spilleren Rhys Bennett fronter for lokal-TV. Liverpool får behørig forsprang, men med så mye kø på veiene kommer de seg ikke raskt av gårde. Til sin forskrekkelse ser de så Manchester Uniteds buss suse forbi under politieskorte. De røde djevlene når den lille flyplassen først og tar av fire minutter før Liverpool, og lander med sitt chartrede Virgin Atlantic Dreamliner-fly på Manchester klokken 11.49 neste morgen, 14 minutter før Liverpools Atlas Air 747.
En tur for å møte Robbie Williams
Manchester United og Liverpool, Englands to mest suksessrike og best støttede klubbermest suksessrike klubbene i England, hadde en lignende tilnærming til sin forsesongturné i USA, helt ned til hvor de ønsket å være til den siste kampen. Etter kritikk om at tidligere turneer var utmattende, ønsket de å være i USAs østlige tidssone, og ikke tre timer lenger vest, slik Manchester Uniteds forsesongturné i 2023 hadde vært, der laget måtte sikksakke fra California til Texas og tilbake.
Klubbens reisende stab ble slanket under klubbens nye beslutningstakere, ledet av Sir Jim Ratcliffe, til 120 - hele 40 færre enn Liverpool. Begge ser på USA som et viktig marked. Manchester United har turnert jevnlig i USA siden 2003, og har spilt for enorme publikum på de største stadionene.
Det er flere grunner til at United stadig vender tilbake til landet som deler en del av navnet deres. Forskuddene som betales av arrangørene bidrar til at klubben kan tjene rundt 15 millioner pund på en slik turné. I tillegg kommer eksisterende og potensielle sponsorer i verdens største økonomi, samt et voksende forbrukermarked som tåler kampbilletter til 150 dollar (rundt 130 pund) på store arenaer, og mye mer for executive-billetter, i tillegg til replika-trøyer til 140 dollar. Draktene lanseres med rekordsalg - Manchester Uniteds blå andre drakt ble lansert mens laget var i Los Angeles - og influencere engasjeres for å markedsføre dem overfor et marked av forbrukere som kanskje vet lite om klubben eller resultatene deres, men som nå vet at drakten deres ser søt ut.
Managere godtar dette fordi klubbene deres følger pengene, og fordi treningsfasilitetene i treningsfasilitetene i USA er av høy kvalitet. Spillerne, som ofte er oppslukt av den amerikanske kulturen, velger uansett å feriere i Los Angeles eller Las Vegas. De kan nyte solskinn og relativ anonymitet som småfisk i Los Angeles' urbane villastrøk, der Robbie Williams kan invitere Harry Maguire og et par lagkamerater hjem til et av husene sine på en fridag i løpet av den 11 dager lange turen. De reiser og trener hardt, men blir ofte sett ved bassenget på taket av hotellet, eller når de går rundt i Beverly Hills, shopper eller tar en kaffe. Dette ville ikke ha vært mulig på turneer til Asia, der hotellene er beleiret av fans.
LAs tiltrekningskraft er en av grunnene til at Kobbie Mainoo, som fikk tre ukers ferie etter å ha hjulpet England til finalen i EM 2024, valgte byen som et sted å slappe av etter gjennombruddssesongen, selv om han stikker innom for å hilse på lagkameratene sine. Midtbanespilleren var i ferd med å bli en profil på forrige sesongs turné før han skadet seg mot Real Madrid i Houston. Den kampen, som opprinnelig planlagt i LA, ble kritisert fordi den innebar mer reising frem og tilbake.
Det ble lovet at denne pre-season skulle bli annerledes, og det ble den også - kortere varighet, færre mil, tre kamper i USA i stedet for fire, en slankere stab, ett treningssenter i LA og ett hotell (det diskrete SLS i Beverly Hills). Spillerne fikk en plan som inkluderte bestemte søvn- og måltidsvinduer, med skreddersydde måltider, et væskeprogram og kompresjonsplagg for å øke blodsirkulasjonen. Vi kan ikke si med sikkerhet om det vil føre til noen vinnere i siste øyeblikk, men de røde djevlene er nå i gang med detaljene; treningen ble lagt opp slik at spillerne skulle få hjelp til å forskyve kroppsklokkene sine, og det ble tatt hensyn til eksponering for lys på riktig tid av døgnet.
Pre-season er en sjanse for nye spillere til å integrere seg, og 18 år gamle Leny Yoro fra Lille føler seg hjemme sammen med sin parisiskfødte lagkamerat Hannibal Mejbri og fransktalende Amad Diallo. Manchester Uniteds reisetropp er fattig på store navn, men Casemiro ble ikke tatt ut i Brasils Copa America-tropp, mens Marcus Rashford, Jadon Sancho og Harry Maguire ikke var en del av EM 2024, så alle er i USA - Casemiro som kaptein.
Brasilianeren gjør ikke media fordi fremtiden hans i Manchester United har vært usikker, men han tar kapteinsvervet på alvor og er klar over at det ikke bare handler om hva han gjør på banen. På Manchester Uniteds treningsbase ved University of California, Los Angeles (UCLA), får han øye på den unge supporteren Alex Neild, som har reist fra Manchester for å støtte sine helter. Casemiro tar rullestolen til Alex og dytter den glade supporteren mot hovedgruppen av spillere for å ta bilder. Det er rundt 1000 supportere som har blitt invitert til seansen fra tribunen, for det meste medlemmer av Manchester Uniteds offisielle supporterklubber. De ser Rashford se skarp ut, trener Darren Fletcher blir med på treningen og stemningen er positiv.
For de ikke-spillende lederne - mange av dem er nye, etter at nesten alle i Manchester Uniteds tidligere lederteam forlot klubben da Ratcliffe tok over - er det en sjanse til å bygge nettverk og få en følelse av klubben. Sir Dave Brailsford, sportsdirektør for Ratcliffes INEOS-konsern, er på UCLA, der den optimistiske stemningen står i kontrast til den dystre atmosfæren på samme sted i 2018, da Jose Mourinho viste ansiktet til en som ikke ønsket å være i jobben. Mourinho ble fritatt for ansvaret noen måneder senere.
VAN NISTELROOY INN, 250 ANSATTE UT
Erik ten Hags posisjon var i alvorlig tvil før FA C-finalen i maiup-finalen i mai. Men etter at laget hans slo Manchester City på Wembley, var det et overveldende flertall av fansen som ønsket at han skulle bli, og han er i selvsikkert humør på turné og ser mer avslappet ut enn på slutten av forrige sesong.
Seieren i cupfinalen ga fansen optimisme for hele sommeren. Nederlenderen vet imidlertid at fansen har begrenset tålmodighet, og det forventes en alvorlig forbedring i 2024-25. Han sier gjentatte ganger at skader ødela planene hans forrige sesong, da United endte på åttendeplass i Premier League.
Når han blir spurt: "Kan du gi oss bare én grunn til at det var så mange skader?", lister Ten Hag i stedet opp flere: "Antall kamper, kampprogrammet, mange lag i Premier League har skader, uflaks", sier han. "Vi hadde uflaks fordi nesten alle skadene våre var i de fire bakre rekkene."
Han legger dystert til at ting kan bli enda verre med de nye utvidede formatene for europeiske turneringer denne sesongen, og legger til: "Det er de sterkeste som overlever". I LA starter både Rasmus Hojlund og nysigneringen Yoro bra mot Arsenal, før de pådrar seg skader som holder dem ute i en lengre periode tid. De er de eneste skyene over Manchester Uniteds base i California.
Ten Hag og de over ham har gjort endringer, og i UCLA er han omgitt av ny stab, fra de nye trenerne Rene Hake og Ruud van Nistelrooy til sportsdirektør Dan Ashworth og teknisk direktør Jason Wilcox. En annen ny førstelagstrener, Andreas Georgson, blir annonsert mens United er i LA. I likhet med Van Nistelrooy og Hake hadde han tidligere vært manager for et lag i en mindre europeisk liga: van Nistelrooy i PSV, Hake i FC Twente, Utrecht og Go Ahead Eagles, og Georgson - en svenske - i Lillestrøm i Norge.
Van Nistelrooy og Fletcher (en av de få som har beholdt jobben) slår av en uformell prat med de tilreisende journalistene. De vil sannsynligvis gjøre lite eksterne medier fordi Ten Hag, som de fleste managere, ønsker å være stemmen til laget sitt, selv om alle spillerne hans er forpliktet til å snakke. Under Ratcliffe vil Manchester United ha flere stemmer som snakker med media, noe som vil lette presset på Ten Hag om å ha en mening om alt. Det blir ikke vanskelig - Glazers snakket ikke.
"For laget var forrige sesong en stor skuffelse, men vi avsluttet på et høyt nivå", sier Harry Maguire til FFT i LA. "Det har vært mye positiv energi etter det. Det har vært mange endringer i klubben, med hierarkiet og staben rundt manageren. Jeg tror det vil hjelpe oss. Ruud er en utmerket trener - du kan se at han er avhengig av fotball. Han elsker å analysere spillet. jeg har virkelig blitt imponert over ideene hans."
Van Nistelrooy kom som trener etter å ha etter å ha takket nei til å bli manager for Burnley. Nederlenderen ser godt ut, og hans ankomst ble satt pris på av fansen, som husker ham som en klubblegende. Spillerne respekterer ham også.
"Han var en dødelig spiss, og det at han kunne videreformidle kunnskapen sin med en gang, gjorde at han fikk alles respekt umiddelbart", forklarer Jonny Evans. "Det er et stort steg for ham og for klubben at han kommer til United. Han virker veldig åpen og ønsker å forbedre folk. Du kan se at han er tidlig nok i karrieren til at han er sulten på å gjøre det bra og videreformidle sin overflod av kunnskap. Han er ganske besatt av defensiv struktur."
Evans snakker også følsomt om tapene som skjer på Old Trafford. "Det har vært vanskelig å se", innrømmer han. "De nye eierne føler at det er den retningen de ønsker å gå, men det har ikke vært lett for alle." Totalt 250 ansatte - rundt en fjerdedel av arbeidsstokken - fikk vite at de var i ferd med å miste jobben samme dag som laget fløy til USA. De ansatte er sinte og frustrerte. Men de jobbet også for et selskap som gikk med tap. Hadde Manchester United fortsatt å ha suksess på banen, kunne de lettere ha levd med høyere lønnskostnader, men det å stadig gå glipp av den siste fasen av Champions League-fotballen har til slutt bitt seg fast. Det er de uskyldige ansatte, og ikke underpresterende og kanskje overbetalte fotballspillere, som betaler prisen.
De fleste supportere ser pre-season som en mulighet til å lete etter tegn til forbedring, men få vil legge for mye vekt på resultatene. For ti år siden satte Manchester United inn tre mål mot Real Madrid i Michigan med 109 318 tilskuere til stede, og deretter ytterligere tre mot Liverpool i Miami, som en del av seks strake seire i pre-season. En av de ansatte takket den nye sjefen Louis van Gaal for å ha gjenopprettet ro og orden etter David Moyes' periode. Så tapte United sin første ligakamp hjemme mot Swansea, spilte uavgjort mot Sunderland og Burnley, og tapte 4-0 mot MK Dons, alt før august 2014 var over.
Stadion-inspirasjon
Hva Manchester United gjør utenfor banen med Ratcliffe ved roret er like spennende som det som skjer på den. Turneens første kamp spilles på LAs fantastiske SoFi-stadion, som kan gjøre krav på å være det beste i verden. Med tanke på klubbens mål om å bygge et verdensledende stadion på Old Trafford, inviterer klubben offisielle representanter og den tilreisende pressegjengen til en omvisning på SoFi dagen etter at Arsenal har slått Ten Hags menn 2-1 (selv om United vinner en straffesparkkonkurranse, som er arrangert på forhånd for underholdningens skyld). Off-record-kommentarer blir gitt, og historien som følger er atManchester United har til hensikt å bygge, fra nytt, et stadion med plass til 100 000 tilskuere på Old Trafford.
Andrew Cole, i USA en av de røde djevlenes legender, legger navnet sitt til en artikkel på klubbens hjemmeside der han tar til orde for et nytt stadion for Manchester United. "Vi har sett et glimt av fremtiden i Los Angeles, både på og utenfor banen", sier han. Det er tydelig at Ratcliffe ønsker det fremfor å bygge om Old Trafford.
SoFi ligger i det private, 300 mål store Hollywood Park, en "sports- og underholdningsdestinasjon i verdensklasse", og ble bygget på oppfordring fra LA Rams-eier og styreformann Stan Kroenke, som leder holdingselskapet som eier Arsenal. Med 70 000 sitteplasser, som kan utvides til 100 000, inkludert 260 luksussuiter og 13 000 premiumseter, ligger det på et privatfinansiert område som er tre ganger så stort som Disneyland og dobbelt så stort som Vatikanstaten. Det ligger midt i det lenge nedlagte Inglewood-området og er i ferd med å utløse gentrifisering - noe Ratcliffe ønsker rundt Old Trafford.
Manchester United har også besøkt Real Madrids ombygde Bernabeu i år, i tillegg til å følge Chicago Bears' Burnham Park-prosjekt og deres planer om å bruke et stadion som en katalysator for fornyelse. De nye stadionene har store skjermer og får Old Trafford til å se trangt ut, men hva med sjelen?
Det ligger forandring i luften, men fansen håper at en øl ikke vil koste 14 pund, og at det ikke vil kreves 80 pund for å parkere bilen, slik det gjør på SoFi. Mens Premier League-fotball blir stadig mer populært i USA, og mangeårige fans kan nå kan se alle kampene hjemme, er det ikke alltid like lett å måle den nøyaktige etterspørselen etter å se Europas største klubb.
Billettene til Manchester United mot Arsenal er underlagt dynamisk prising - det vil si at de går opp og ned i henhold til etterspørselen - og billettene bak målet ble halvert i pris fra 240 dollar i løpet av de siste 24 timene før kampen. Det er en brønn som toppklubber fortsetter å drikke av. Tilskuertallet er imponerende 62 486 - bare 10 000 færre enn tilskuerne som så CONCACAF Gold Cup-finalen i 2023 - og inkluderer Arsenal-fan Justin Bieber så vel som sangeren Niall Horan, som spiller på det tilstøtende LA Forum etter kampen. Bieber prøver å holde seg inkognito i en suite, men blir gjenkjent; fansen senker ned skjorter fra setene over for at han skal signere.
En person som ikke prøver å være anonym, kommer i en blå Manchester City-skjorte, men det amerikanske publikummet mangler aggresjonen og den nakne tribalismen til et tilsvarende engelsk publikum. Folk legger knapt merke til det.
Det er ikke bare hovedstadionet SoFi som er på radaren til det nye regimet. Manchester Uniteds nye administrerende direktør, Omar Berrada (tidligere Manchester City), den nye kommunikasjonsdirektøren Toby Craig (tidligere Manchester City og Chelsea) og driftsdirektøren Collette Roche besøker det nyåpnede Cosm ved siden av SoFi før Arsenal-kampen. Cosm er mindre og mindre berømt enn Las Vegas' Sphere, og er et oppslukende rom med plass til 2000 mennesker og en gigantisk skjerm som tilbyr "delt virkelighet". Hvis Manchester United bygger nytt, er det ikke så usannsynlig at et Cosm-lignende sted på Old Trafford ville fungere. Der kan fansen se kampene, omgitt av action. Det finnes også et YouTube-teater med plass til 6000 tilskuere.
Etter LA tar United den korte flyturen nedover Stillehavskysten til San Diego, for å møte Real Betis på et langt fra utsolgt Snapdragon Stadium. Snapdragon-teknologien driver biler, VR-briller, telefoner og PC-er; den eies av Qualcomm Technologies, som har sitt hovedkvarter i San Diego. Snapdragon har nylig blitt Manchester Uniteds draktsponsor og gleder seg over den økte profilen. De ble det første selskapet som uttalte at de ville være interessert i å sette navnet sitt på et eventuelt nytt Old Trafford. Alt dette skjer mens laget er i USA.
Rett inn i Compton
Laget skynder seg tilbake til flyplassen etter 3-2-seieren over Betis.De må være i luften innen portforbudet kl. 23.30, ellers må de returnere til LA med buss. De rekker det. Neste mm orgen etter deltar klubbens tillitsvalgte, Ten Hag og spillerne på en frokost arrangert av British American Business Council of LA, sammen med det britiske konsulatet i LA. Deltakerne får høre at Storbritannia nå er den største utenlandske investoren i delstaten California. De får høre om hvordan Manchester United tilnærmer seg kommersielle avtaler og alltid forsøker å finne en balanse mellom hva som er best økonomisk for klubben, samtidig som de er bevisste på klubbens merkevare, etos og den plassen den har i verdensidretten.
Det snakkes mye om de enorme mulighetene som USA byr på. Det er det største og mest profesjonaliserte sportsmarkedet i verden, og sett fra fotballens, Manchester Uniteds og Premier Leagues ståsted ser de ikke annet enn fortsatt vekst. NBC, som i dag har rettighetene til Premier League i USA, ble flere ganger nevnt som en god partner som kan hjelpe alle parter.
De diskuterte også hvordan klubben ønsker å opprettholde en sunn tilstedeværelse i markeder som USA, ikke bare ved å besøke dem på pre-season-turneer og ta forskuddshonorarene som betales av en arrangør, men ved å samarbeide med lokale supporterklubber for å opprettholde en tilstedeværelse hele året, ettersom de ønsker å støtte og utvide supporterbasen. For å gjøre det arrangerer klubben Love United-arrangementer i så forskjellige byer som LA og Mumbai, og sender legendariske tidligere spillere for å møte og hilse på fansen og se en kamp sammen. Liverpool gjør noe lignende.
Andy Cole, Denis Irwin og Wes Brown reiser sammen med laget, og det samme gjør Bryan Robson, som blir sett i samtale med Ten Hag. "Vi ble enige om våre to favorittrestauranter i Hale, hvor vi begge bor, før vi snakket om fotball", forteller Robson til FFT. FA-cuptrofeet er også tatt med, mens legendene hilser på fans og sponsorer, holder spørsmål-og-svar-økter og besøker de mindre privilegerte som en del av sitt samfunnsoppdrag.
Manchester United drar til det hardt prøvede Compton for å møte Compton Cowboys, en gjeng som jobber med hester for å ha en positiv innflytelse på ungdom i sentrum av byen, bekjempe negative og historisk unøyaktige fortellinger om området og hylle svarte amerikanere i western- og hestearven. Barna lærer å ri og holde hester. Det er smart.
Men Manchester United er også blitt flinkere til å kjenne de få fansen som har reist fra Storbritannia for å støtte laget. Disse supporterne blir informert om treninger de kan delta på. Spillerne - eller i det minste de som uttaler seg i media i stedet for å tie fordi deres fremtid i Manchester United er usikker - holder seg til budskapet.
"Turen har vært veldig bra - det er alltid godt å komme til USA, trene og se fansen vår", sier Maguire til fansen", sier Maguire til FFT. "Du ser hvor stor klubben er når du kommer til steder som dette, og den verdensomspennende støtten vi har."
Maguire snakker også om sin egen situasjon, etter å ha gått glipp av EM 2024 på grunn av en skade. "De siste par månedene har vært en stor skuffelse for meg - et av de tøffeste tøffeste øyeblikkene i karrieren min hittil", sier han. "Jeg er glad for å være tilbake og spille min første kamp på tre måneder. Jeg var på et godt sted mentalt og fysisk forrige sesong, men så brøt kroppen min sammen."
Hver spiller har sin egen historie og sine egne forhåpninger for den kommende sesongen. I tillegg til Yoro har United også hentet inn den 23 år gamle nederlandske spissen Joshua Zirkzee.
"Alle er optimistiske under pre-season, og i United håper man at det kommer noe positivt ut av alle endringene," sier Evans. "Det var uheldig med Leny at han ble skadet med en gang, men alle gleder seg til å se hvordan det går med Joshua, hvordan han integreres i laget og tilpasser seg, for det blir fort mye å gjøre."
De røde djevlene lander i Manchester med bare fem dager med trening før de møter City-rivalene i Community Shield. Dette er et nytt Manchester United, men det er vanskelig å vurdere hvor godt det nye Manchester United er, uten å bli påvirket av den naturlige forsesongsoptimismen som Evans snakker om.
Det var lyspunkter. Mason Mount spiller igjen, selv om følelsen i klubben er at han fortsatt trenger å assistere eller score mer. Sancho er tilbake i folden, enn så lenge. Rashford så fokusert ut i USA, og turen var positiv for unge spillere som Toby Collyer og 17 år gamle Harry Amass.
Manchester United føler at Yoro og Zirkzee er unge, spennende talenter i utvikling som vil erstatte eldre spillere med høyere lønninger, i Raphael Varane og Anthony Martial. Det er i den retningen klubben ønsker å ta troppen sin. Ten Hag var sentral i begge signeringene, selv om han synes det er greit å jobbe med Ashworth, Wilcox og andre nye folk rundt seg. Det er ikke som om Manchester Uniteds rekruttering har fungert spesielt godt det siste tiåret.
Ratcliffe ba om tålmodighet fra fansen; det er det lite av fra nettbaserte supportere av superklubbene, som har en tendens til å forvente umiddelbar tilfredsstillelse, men beslutningstakerne, med INEOS i spissen, har god vind i seilene fordi de ikke er Glazers, fordi Ratcliffe investerer penger i infrastruktur og spillere i stedet for å ta dem ut, og fordi han har hatt enorm suksess i forretningslivet. De fleste har tro på at Mancunianeren ønsker å gjøre en reell forskjell og bringe klubben tilbake til storhetstiden. Hvis ikke, hvorfor gidder han?
Manchester Uniteds stjerne har falmet, og åttendeplasser er ikke akseptabelt, men akkurat som Liverpool spilte foran 90 000 tilskuere i Melbourne for ti år siden tilskuere i Melbourne for et tiår siden etter å ha syvendeplass, har de røde djevlene fortsatt stor appell over hele verden. Og om gjenoppblomstringen tar lengre tid enn fansen håper, slo Manchester United i det minste Liverpool i kappløpet tilbake til flyplassen i South Carolina.

I Los Angeles kan spillerne være relativt anonyme, mens hotellene på turneer til Asia blir beleiret av fans

48 September 2024 FourFourTto

Med klokken fra under Ingen filter nødvendig; hans EM 2024-snubber gjorde Rashford tilgjengelig; glem Eric og Ernie - her er Erik og Arne;tar Manchester-regnet med seg til California

COMInG TIL AMERIKA

Ti Premier League-klubbene spilte vennskapskamper i USA i sommer - med blandede resultater...

P W D L
Liverpool3 3 00
Crystal Palace2 2 0 0
Wolves3 2 0 1
Arsenal3 1 1 1
Manchester City4 1 1 2
MANCHESTER UNITED 3 1 0 2
Bournemouth2 0 2 0
Chelsea5 1 1 3
West Ham2 0 0 2
Aston Villa3 0 03

la's sofi stadion utløser gentrifisering i området -
noe sir jim ratcliffe ønsker rundt old trafford

50 September 2024 FourFourTto

Med klokken fra nederst til venstre "Det ville vært Ruud å ikke gjøre det"; Ratcliffe (t.v.) har rekruttert Brailsford (t.h.) for å hjelpe Ten Hag (midten); elleve modige sjeler løper skadehansken før sesongen; SoFi, så bra

FourFourTto September 202451

Nedenfor Nag-flokker med attitudeNederst Zirkzee er det siste tilskuddet til Uniteds angrep

"Alle gleder seg til å se hvordan Joshua Zirkzeetilpasser seg, for timeplanendet blir fort travelt"

nETHERLAnDS
1974

SommerenTotal Fotball

Pep Guardiolas filosofi ble født for 50 år siden fra det nederlandske geniet Johan Cruyff, Rinus Michels & Co. Den Nederland stjal showet ved verdensmesterskapet i 1974 Cup-FFTspør det laget om en arv som ikke engang et siste nederlag kan fornekte

Ord Ed McCambridge

ør den sommeren var Nederland kjent for tulipaner og vindmøller. Etter den var vi kjent for fotball."
Rinus Michels hadde nesten rett. I tiåret forut for 1974hadde den nederlandske trenerens en gang så konservative og stolt uanselige hjemland summet av motkulturelle oppfinnelser, fra kunst og musikk til arkitektur - han visste bare ikke hvor han skulle lete. Han visste bare ikke hvor han skulle lete. Det var tydeligvis ikke på Amsterdam Hilton, stedet der John Lennon og Yoko Ono lå i seng sammen mot Vietnamkrigen. Michels' revolusjon var minst like viktig.
Nederlandsk fotball var ikke engang profesjonell gjennom store deler av hans egen middelmådige spillerkarriere, men den unge Ajax-treneren skulle komme til å forandre sportens ansikt etter at han overtok ansvaret sommeren 1965.
"Han erstattet aldrende proffer med unge spillere fra amatørlag, som meg selv", minnes venstrebacken Ruud Krol, som spilte mer enn 400 Ajax-kamper mellom 1968 og 1980. "Han insisterte på at alle spillerne skulle være i toppform. Det var slik det hele startet."
Michels, som fikk tilnavnet "sfinksen" på grunn av sitt urokkelige ansikt, forvandlet nedrykkskandidatene til et lag som vant fire Eredivisie-titler og tre KNVB-cupmesterskap i løpet av de neste seks årene. Ajax var moppete og rockestjerneaktig, og ble inspirert av den svimlende frontfiguren Johan Cruyff. "Han var lagets hjerne på banen banen", forteller Krol til FFT. "Michels plukket ut laget - Cruyff ledet det."
I et lag bygget på kollektiv innsats, lot treneren lot treneren én stjerne skinne klarest. "De sa at han ville ha blitt en god ballettdanser", reflekterte Michels. "Ærlig talt, Johan kunne ha johan kunne ha blitt hva han ville." Den store Rudolf Nurejev pleide faktisk å se på Ajax og Cruyff når han ikke opptrådte.
Likevel var det et nederlag som gjorde et talentfullt lag fra strålende til ikonisk. "Vi tapte Europacupfinalen i 1969 med 4-1 mot Milan", husker Krol, som kom inn i elleveren den sommeren. "De satt dypt, sugde opp presset og slo oss på pause. Etter den kampen ble det Michels' ambisjon å finne en måte å bryte ned defensive lag på. Han ville finne en måte å rive dem fra hverandre på og tvinge motstanderne til å gå til steder de ikke ville."
Michels utviklet et nytt system basert på flytende posisjonsbytter. Hvis en back presset fremover, falt en midtbanespiller tilbake. I sin tur falt en spiss ned på midtbanen, og en annen spiller kjørte inn i rommet som ble igjen. Plutselig visste ikke motstanderne hvem de skulle markere.
"Mellom ligakampene testet vi det ut mot lokale amatørlag", forteller Krol. "Vi spilte vennskapskamper mot mindre klubber; byttet posisjoner, presset høyt, satte offsidefeller. Michels ville at vi skulle gjøre det uten å tenke. Snart kunne vi det."
Strategien, kalt Totaalvoetbalviste seg å være så forbløffende at Ajax ble det mest fryktede laget på planeten, og vant tre europacuper på rad mellom 1971 og 1973 - de to siste uten Michels, som dro til Barcelona etter seks glitrende år. "Det var veldig trist å miste Michels, men hans erstatter, Stefan Kovacs, holdt liv i filosofien", sier Krol. "Det ble Ajax' blåkopi." Cruyff, på sin side, vant ballon d'Or to ganger i Ajax før han fulgte etter Michels til Camp Nou i 1973.
Til tross for sin kontinentale dominans ble Ajax utfordret på begynnelsen av 1970-tallet av Ernst Happels tøffe, gatesmarte og teknisk sikre Feyenoord. Det er sant, Michels kopierte "Ajax'" 4-3-3 fra fra Rotterdam-gigantene, som vant to Eredivisiemesterskap, en europacup og en UEFA-cup i samme treårsperiode. "Vi var ikke verre enn Ajax", sa den legendariske playmakeren Wim van Hanegem, Feyenoords svar på Cruyff, senere. "Vi hadde enorm suksess."
"Vil noen ha en sigar?"
Til tross for en blomstrende hjemmekamp var nederlenderne et null på den internasjonale scenen, der de sist kvalifiserte seg til et verdensmesterskap i 1938 og aldri nådde et EM. "Vi kom stadig til kort", forklarer Krol, som fikk 83 landskamper for Oranje. "Vi opplevde lave tilskuertall på kampene våre. Men i forkant av VM i 1974 var det en erkjennelse av at ting måtte endres."
Anført av den tsjekkiske landslagstreneren Frantisek Fadrhonc toppet de sin kvalifiseringsgruppe før VM i 1974, som skulle arrangeres av nabolandet Vest-Tyskland. Det ble en jevn kamp, der rivalene Belgia fikk et vinnermål i det 89. minutt annullert for en ikke-eksisterende offside i den siste og avgjørende kampen. Kampen endte 0-0 - Belgia gikk glipp av avansementet, selv om de ikke hadde sluppet inn et eneste mål i de seks kvalifiseringskampene. "Vi hadde flaks,"innrømmer Krol. "Jeg tør ikke tenke på hvor annerledes ting kunne ha vært annerledes om vi ikke hadde klart det."
Fadrhonc forlot sin stilling fire måneder før turneringen, og det nederlandske fotballforbundet ble skremt av nesten-missen. Michels delte tiden sin mellom Barcelona og landslaget, og ble den første nederlandske sjefen for Oranje på nesten 20 år, etter fire østerrikere, en rumener, en vesttysker og engelskmennene George Hardwick og Denis Neville.
"Da jeg hørte at Michels var den nye treneren, ble jeg glad fordi jeg visste at filosofien hans ville være perfekt", sier Krol. "Men jeg var også ulykkelig, for jeg husket hvor hardt vi nå måtte jobbe!"
Michels satte i gang med å implementere totalfotball på landslaget: posisjonsrotasjon, ubarmhjertig press og offsidefelle. For at systemet skulle fungere, var det nødvendig med endringer i personellet.
"Han trengte raske forsvarsspillere", sier Wim Rijsbergen, som fikk sin Oranje-debut bare ti dager før 1974-kampen. "Jeg var kjent for min hurtighet i Feyenoord, så han hentet meg inn for å spille midtstopper. Troppen besto av flere Ajax-spillere, med syv av oss fra Feyenoord og noen fra andre steder. Vi måtte lære fort."
En av Michels' største avgjørelser var å droppe PSV og den nederlandske landslagsspilleren Jan van Beveren til fordel for Jan Jongbloed, FC Amsterdams 33 år gamle sigarbutikkeier, som hadde vunnet sin eneste landskamp et dusin år tidligere.
"Van Beveren var en av Europas beste målvakter, men han gikk sjelden av banen", sier Rijsbergen til FFT. "Jongbloed var ikke en veldig god keeper, men han var glimrende til å feie bak forsvaret, og han var god med føttene. Michels gjorde det klart: forsvarsspillerne hans måtte være den første angrepslinjen."
Ting klaffet ikke med en gang. "Vi spilte en dårlig vennskapskamp mot Østerrike før turneringen, og pressen sa at vi kom til å ryke ut i første runde", minnes Johan Neeskens, som var en av Ajax' tredobbelte europamestere og en av lagets yngste spillere den sommeren. "Men så slo vi Argentina 4-1, og stemningen snudde. Feyenoord-spillerne var intelligente. De lærte fort og kompletterte oss perfekt."
På hver side av Rijsbergen hadde Ajax-backene Wim Suurbier og Krol som oppgave å komme opp og støtte angrep. Arie Haan, som tilsynelatende var Rijsbergerns midtstopperkollega, var en dyptliggende playmaker i Ajax, som falt ned i bakre firer uten ballbesittelse, men som med ballen presset seg inn på midtbanen for å diktere tempoet.
Michels' midtbanetrio - Neeskens, Van Hanegem og den fremtidige Celtic-sjefen Wim Jansen - var den perfekte blandingen: en løper, en pasningsspiller og en destroyer. "Jeg var en boks-til-boks-spiller", sier Neeskens til FFT. "Cruyff satte i gang presset, og så fulgte jeg med ham - det var slik laget fikk signalene sine."
I front flankerte Anderlechts venstrekant Rob Rensenbrink og Johnny Rep, en fri Ajax-spiss som var populær blant den kvinnelige fansen, Cruyff. "Alle kunne selvfølgelig bevege seg hvor som helst i den formasjonen", sier Rijsbergen. "Det var ikke uvanlig at Cruyff hentet ballen fra keeperen som vår dypeste spiller."
"Michels organiserte laget utenfor banen," bemerket kaptein Cruyff senere. "På banen var det mitt."
Cruyff slår på stortromma
Cruyff var den eneste spilleren som var unntatt fra det alfabetiske lagnummerdiktatet - han beholdt nr. 14, mens reservespissen Ruud Geels bar nr. 1 og keeper Jongbloed en kriminell nr. 8 - men selve trøyene var et enda mer omstridt tema.
Da spillerne løp ut til åpningskampen mot Uruguay, hadde alle Oranje-trøyene den vanlige Adidas-trimmen - bortsett fra én. Cruyff, som hadde kontrakt med Puma på den andre siden av Dassler-brorene, insisterte pån en av stripene fjernet før han gikk på banen, til tross for en lukrativ KNVB-avtale.
"De trodde de ikke trengte det fordi trøyen var deres", snuste Cruyff senere. "Men hodet som stikker ut av den, er mitt."
Til tross for oppstyret slo Rep til to ganger og sikret Nederland sin første seier i et verdensmesterskap. "Vi spilte ikke spesielt bra", sier Krol. "Det var åpningskampen, og det er alltid litt usikkert. Men Uruguay ble ansett som et stort navn, så det ga oss selvtillit
Nederlands andre kamp i gruppen mot Sverige mot Sverige endte 0-0, men bød på et øyeblikk som fotballfans over hele verden fortsatt forbinder med den sommeren. I det 24. minutt, på venstrekanten og med Jan Olsson pustende i nakken, fintet Cruyff (hvem ellers?) til et innlegg, slo ballen bak det stående beinet med vristen, svingte 180 grader og sprang av gårde. "Cruyff-svingen" fikk ikke bare en svensk høyreback til å få blod på tann og en hel planet til å gå i gulvet, den inspirerte også neste generasjon.
"Jeg så på TV sammen med faren min - vi så forbløffet på hverandre", forteller den fremtidige engelske landslagsstjernen Glenn Hoddle, som var 16 år på den tiden FourFourTwo. "Ingen hadde noen gang sett det før. Jeg gikk ut i hagen den kvelden, i stummende mørke, og forsøkte å gjenskape det ved å bruke vaskestangen som forsvarsverk."
Olsson, som er en stor sportsmann til tross for den offentlige ydmykelsen, er fortsatt forvirret. "Jeg forstår ikke hvordan han gjorde det", sa han senere. "Når jeg ser videoen nå, tror jeg at jeg har ballen hver gang. Jeg er sikker på at jeg kommer til å ta den, men hver gang overrasker han meg."
Det var bare Cruyffs lagkamerater som var blasé om det. "Jeg hadde sett ham gjøre det i Ajax-kamper", sier Krol. "Men han hadde selvfølgelig aldri gjort det foran et slikt publikum før. Han fikk det til å se så uanstrengt ut."
Krol scoret utilsiktet et selvmål i oransjenes siste gruppespillkamp mot Bulgaria, men Nederland vant likevel 4-1. "Jeg sa til Jongbloed at det ikke er bra bra for en keeper å ha så mange rene så mange "clean sheets", ler forsvarsspilleren nå. "Selvmålet holdt ham på tå hev!"
Det skulle bli det eneste målet nederlenderne mål nederlenderne slapp inn før finalen. Med turneringen var i full gang, viste gullgutten Cruyff seg å være like fengslende utenfor banen som han var på den. Mens troppen kastet en nederlandsk journalist i bassenget på et hotell for å ha vært for kritisk til laget, ble en annen journalist forført av Pythagoras In Boots' intellekt. "Cruyff var en bemerkelsesverdig elev", skrev den engelske fotballskribenten Brian Glanville. "Omgitt av en flerspråklig gruppe journalister, snakket han han uanstrengt med dem på nederlandsk, engelsk, tysk Tysk, spansk og italiensk."
Tusenvis av nederlandske fotballfans strømmet til Vest-Tyskland for å se et lag som nå ble stemplet som "The Clockwork Orange". "Vi visste at vi spilte veldig bra", sier Neeskens. "Men vi satt ikke bare og snakket om det. Vi hadde en jobb å gjøre."
Jobben besto av det andre gruppespillet, der de skulle møte Argentina, Øst-Tyskland og de regjerende verdensmestrene Brasil. Til og med gudene sto bak dem. "Himmelen åpnet seg før den første kampen, og og det ga seg ikke", smiler Krol. "Perfekt nederlandsk vær - vi tok det som et tegn."
I piskende regnvær sørget Cruyff, Krol og Rep for sitt tredje mål på fire kamper for en 4-0-seier over Argentina, som i en tysk avisrapport ble beskrevet som "så forvirret av Nederlands bevegelser at man nesten kunne høre dem spørre om veien". "Jeg har aldri i mitt liv sett en spiller styre en kamp som Cruyff", sa Jorge Valdano, som da var tenåring i Santa Fe, og som senere vant VM i 1986. "Han styrte showet."
Etter en 2-0-seier mot Øst-Tyskland kom Brasil. Et Selecao-mandskap med Jairzinho og Rivellino hadde også vunnet de to første kampene i andre runde, noe som gjorde oppgjøret mot Nederland til en semifinale i alt annet enn navn - gruppevinnerne gikk direkte videre til direkte til finalen.
Turneringens kamp så langt, på Westfalenstadion i Dortmund, var en jevn og ofte brutal affære. Brasil hadde store sjanser til å ta ledelsen, men det var ikke før i andre omgang at Neeskens fikk hull på byllen, da han med en glidende tå på et innlegg fra Cruyff seilte over keeperen. Kapteinen la deretter til en volley fra kloss hold for å avgjøre kampen.
"Alt falt på plass i den kampen mot Brasil", skrev Cruyff senere. "Det var sannsynligvis øyeblikket man kunne peke på og si: 'Det var totalfotball'."
"Det var," medgir Rijsbergen, "den beste kampen vi spilte den sommeren."
Hybris møter Nemesis
Motstanderne i finalen i München skulle bli vertene, Vest-Tyskland - en rival som hadde betydning langt større enn landegrensene. Nazi-Tysklands okkupasjon under andre verdenskrig hadde fortsatt en enorm kulturell betydning. Midtbanespilleren Van Hanegem mistet sin far, søster og to brødre i konflikten.
Som om ikke innsatsen allerede var høy nok, forsterket en mediestorm saken. Cruyff og lagkameratene følte seg forfulgt på hotellet i Hiltrup - i desperat behov for avlastning arrangerte de en nå beryktet fest etter seieren over Øst-Tyskland. De nederlandske rockerne The Cats var invitert til å opptre, og vin og sigarer ble delt ut til langt på natt, da flere av spillerne bestemte seg for å bade nakne i bassenget med noen lokale jenter. En undercover-reporter for den tyske tabloidavisen Bild publiserte dagen etter en artikkel under overskriften "Cruyff, champagne, nakne jenter og en forfriskende dukkert".
"Johan tilbrakte timevis i telefonen med kona før den finalen", husker Rijsbergen. "Det var de verste forberedelsene." Stjernemannen satt oppe sent og røykte sigaretter alene på soverommet. Mange i hjemlandet så på historien som et direkte knep fra Vest-Tysklands side for å skremme sine gjester.
Showet måtte fortsette. Nederlenderne gikk inn i finalen på Olympiastadion i München som favoritter. "Selv mot et strålende vesttysk lag hadde vi troen på at vi kunne vinne den kampen", sier Neeskens.
En slik selvtillit var en fornærmelse for vertene. "Du kunne se det i øynene deres", sa den vesttyske spissen Bernd Holzenbein senere. "Holdningen deres var: "Hvor mange mål vil dere tape med i dag, gutter? Jeg prøvde å se dem i øynene, men jeg klarte det ikke."
Etter mindre enn to minutter var det duket for på kortene. Cruyff mottok ballen fra dypet og valset forbi flere utfordrere før han ble felt i feltet. Neeskens satte straffen forbi Sepp Maier, den første tyskeren som rørte ballen. "Jeg ombestemte meg i siste sekund og prøvde å sette den i motsatt hjørne", avslører nederlenderen. "Den gikk ned i midten. Folk trodde det var veldig smart, men det var et uhell."
Feiringen var i full gang da nederlenderne begynte å leke med motstanderne. "Vi tenkte: 'De er tyskere, de er ikke våre venner'", sier midtbanespilleren Van Hanegem. "La oss ydmyke dem."
"Det var et klassisk tilfelle av at stolthet kommer før fall", skrev Cruyff. "Så snart du har passert det punktet av selvtillit, blir det blir det utrolig vanskelig å snu det."
Den vesttyske forsvarsspilleren Berti Vogts begynte å legge Cruyff i lenker i en knusende mannsmarkering. Etter hvert som kapteinens innflytelse avtok, vokste vertenes selvtillit, og Holzenbein ble snart felt i det nederlandske feltet. Paul Breitner utlignet. "Det skulle aldri ha vært straffe", sukker Neeskens. "Du kunne at ting begynte å snu." Gerd Müller sendte Vest-Tyskland i ledelsen like før pause.
Cruyff var frustrert og fikk en advarsel i pausen for å ha klaget til den engelske dommeren Jack Taylorover Vogts' store interesse for leggen hans. Hoder var borte. "Det var anspent inne i garderoben", sier Rijsbergen. "Vi følte at vi hadde mistet flyten. Gnisten vår var borte."
Den ville de heller ikke finne igjen. Etter ytterligere 45 anspente minutter løftet Franz Beckenbauer den skinnende nye pokalen foran hjemmefansen. Cruyff & Co. så på, nedslåtte.
"Da det hele var over, var det selvfølgelig en stor følelse av skuffelse", skrev han. "Du vet at du er best i verden, men du har ikke vunnet prisen." Van Hanegem, som var oppslukt av tankene på "myrdede" (hans eget ord) familiemedlemmer, forlot fbanen i tårer.
"Det var et enormt skuffende nederlag", reflekterer Krol. "Det var helt og holdent vår skyld. Vi var det beste laget. Men i fotball er det ikke alltid det beste laget som vinner."
Den kvelden dro spillerne tilbake til hotellet hotellet, drakk vin og røykte sigaretter. Morgenen morgenen etter, troféløse, dro de hjem og forbannet sin egen hybris. De satt stille på bussen på vei til Amsterdam og så ut av vinduet. "Etter hvert som vi nærmet oss byen, begynte vi å se flere og flere oransje flagg og trøyer", sier Neeskens. "Snart hadde tusenvis kommet ut for å hilse på oss. For å takke oss for innsatsen vår. Det var vakkert."
"Vi følte at vi hadde sviktet nasjonen, men de følte det ikke slik", sier Rijsbergen. "Vi ble invitert til slottet for å møte de kongelige og drikke champagne. Folkemengden vinket til oss på balkongen. Det var som om de hadde forelsket seg i landslaget."
For Cruyff gikk arven fra den sommeren langt utover bare sølvtøy. "Vi hadde satt et eksempel for milliarder av mennesker", mente han. "Vi hadde også gitt håp til alle spillerne som, i likhet med meg, ikke var store eller sterke. Hele filosofien om hvordan fotball skal spilles ble justert i løpet av den turneringen."
Det endret også hans individuelle status. Cruyff hadde to ganger blitt kåret til Europas beste spillermen det var først etter turneringen at han følte at talentet hans ble globalt. Senere samme år vant han sin tredje Ballon d'Or på fire sesonger.
Den sommeren skulle bli hans eneste VM. Selv om han hjalp Nederland med å kvalifisere seg til Argentina i 1978, overtalte et kidnappingsforsøk hjemme hos familien i Barcelona Cruyff til å bli hos kona og ikke reise til Sør-Amerika. Med Ernst Happel som trener nådde lagkameratene hans finalen for andre gang på rad, men tapte mot vertsnasjonen igjen. "Den turneringen var annerledes", sier Rijsbergen. "Det var ingen Cruyff, ingen Michels. Vi var et godt lag, men ikke som i 1974."
Den generasjonen gikk tomhendt fra den internasjonale scenen - bortsett fra Michels, som trente sitt land til EM-gull i Vest-Tyskland i 88 og drev ut noen spøkelser. Rijsbergen ser det fra den morsomme siden. "Når jeg går til min lokale slakter, sier han til meg: "Du er en nasjonalhelt, Wim, men du vant ingenting, så du kan betale det samme som alle andre! Da må jeg le."
For de fleste nøytrale har VM i 1974 alltid føltes mer som Nederlands enn Vest-Tysklands, til tross for sluttresultatet. Den sommeren så den begrensede backen for Ligue 2-laget Mulhouse "en helt annen fotball" fotball". Tretti år senere ledet Arsene Wenger arsenal til en ubeseiret Premier League-tittel.
For Hoddle, en Wenger-disippel i Monaco, var det ingen som gjorde det bedre. "De spilte fotball på den riktig måte, med kunstnerisk frihet og skjønnhet", sier han. "De forandret fotballen til det bedre. De påvirket spillet for alltid."
Neeskens er enig. "Jeg antar at det var arven vår", konkluderer han. "Vi spilte vakker fotball. Noen ganger er det en pris i seg selv."

Nedenfor Ajax' europacupkonger la grunnlaget for suksessen i 1974

"Nederlenderne spilte med
kunstnerisk frihet og
skjønnhet. De forandret
fotballen for alltid"

Med klokken fra toppen Cruyff på vei til å slå Argentina 4-0; Neeskens på plass; "Jepp, vi er utrolig kule"

FourFourTwo Juli 202445

"Johan tilbrakte timevis på
telefonen med kona
før finalen - det var
den verste forberedelsen"

Med klokken fra under Michels og Cruyff leder nederlenderne i gang; Der Bomber vinner; Neeskens slår inn en tidlig straffe

14 Juni 2024 FourFourTto

Et sjokk for alle tider

Nederland irriterte vesttyske fotballfans som Ned Flanders irriterte Homer Simpson: for å være beundret og dyktig. Dumme, sexy Flandern. Men Øst-Tyskland var en helt annen plage under VM i 1974.
De to landene hadde vært adskilt av jernteppet siden slutten av andre verdenskrig, og de to Tyskland hadde ikke møttes i en hel landskamp før de tørnet sammen i Hamburg i det første gruppespillet. Vesttyskerne forventet å knuse sine naboer (i sitt eneste VM), men tapte på mål av Jürgen Sparwasser.
Det betydde at Øst-Tyskland faktisk toppet gruppen - 15 dager senere kunne imidlertid Vest-Tyskland løfte pokalen.

16 Juli 2024 FourFourTto

REAL
MADRID

RETURn
AVGALAKTIKERNE

Jude Bellingham, Vinicius Jr og Rodrygo hjalp Real Madrid til til å bli kontinentale mestere enda igjen forrige sesongen -nå har de signert Kylian Mbappe og Den brasilianske tenåringssensasjonen Endrick også. Kan nyeGalacticosklare seg bedre enn deres Neiforgjengerne på 80-tallet og dominere Europa i en generasjon?

Ord Ed McCambridge
Ytterligere rapportering Felipe Rocha

god ettermiddag, alle sammen. Ijeg skal prøve å snakke spansk."
Alle isbrytere tatt i betraktning, var Kylian Mbappes omtrent like velog effektiv som den kan bli, og utløste et brøl fra de solkyssede tribunene på Santiago Bernabeu. Etter å ha gått ned en kongeblå catwalk som ledet til en scene midt på banen, holdt Mbappe - flankert av klubbpresident Florentino Perez, mannen som gjør alt mulig - sin kroningstale til 80 000 tilbedende madridistas. "Jeg har drømt om dette i endeløse netter", strålte han. "I dag er jeg en lykkelig fyr."
Billettene til begivenheten var utsolgt to dager i forveien. Da Mbappe vokste opp i utkanten av Paris, hadde han sovet under plakater av Cristiano Ronaldo på soveromsveggen; nå sto han på samme sted som idolet hans hadde stått 15 år tidligere, og hans nr. 9-trøye hadde solgt dobbelt så mange kopier som Ronaldos nr. 9 hadde da de ble avduket (nr. 7-trøyen tilhørte fortsatt Raul på den tiden).
Franskmannen skjøt fotballer på volley opp på tribunen og poserte for selfies med dem som var heldige nok til å ha sikret seg seter på første rad. Endelig var han her, i Real Madrids ærverdige helhvite drakt.
Men dette var mer enn en velkomstfest. Det var en krigserklæring. Mbappes erobring var ikke et resultat av en superklubb som ønsket å gjenopplive sine glansdager, men de regjerende spanske og europeiske mesterne som forsterket en allerede superstjernetropp med verdens mest fryktede angriper.
Mbappe ble heller ikke rekruttert for å fornye en aldrende angrepsrekke. Real Madrids suksess forrige sesong var i stor grad takket være en trio av unge spisser - Vinicius Junior, Rodrygo og Jude Bellingham, som til sammen scoret 64 mål og 33 målgivende pasninger da Los Blancos sikret sin andre dobbel i ligaen og Champions League på de tre siste sesongene. Med sine 25 år er Mbappe eldre enn dem alle tre.
Andre klubber ville ikke ha vurdert å signere enda en stjernespiss. Real Madrid har signert to. I tillegg til Mbappe har de signert Endrick, tenåringssensasjonen fra Palmeiras i Brasil, som ble hentet for 52 millioner pund i 2022, men som først nå har fylt 18 år.
Sammen med Bellingham, Vinicius Jr. og Rodrygo blir de nyankomne allerede kalt de nye "Galacticos", og overtar merkelappen som Real Madrids stjernespekkede lag etter årtusenskiftet hadde, som inkluderte Zinedine Zidane, Luis Figo, Ronaldo, David Beckham, Raul og Roberto Carlos.
"Dette er absolutt en ny Galacticos-æra", sier Marca's Real Madrid-korrespondent, Joel del Rio Muradas, forteller FourFourTwo. "Florentino Perez har samlet tre av de fire mest verdifulle spillerne i verdensfotballen: Mbappe, Vinicius Jr og Bellingham. Legg til Endrick og Rodrygo, pluss andre verdensklassespillere som Thibaut Courtois, Luka Modric, Aurelien Tchouameni og Federico Valverde, og dette laget må betraktes som Galacticos 2.0 - en hel konstellasjon av stjerner, ledet av verdens beste trener, Carlo Ancelotti."
Da Mbappe tørket tårene fra øynene og ledet an i et medrivende "Hala Madrid!"-kor, var det en følelse av at den siste brikken i puslespillet var på plass. Det var lett å glemme hvor lenge denne overgangen hadde vært under planlegging.
"Jeg sitter i bilen til Zizou!"
Sjarmoffensiven begynte vei tilbake i 2012da Mbappe var fortsatt en lovende 13-åring som finpusset sitt håndverk på Frankrikes prestisjetunge Clairefontaine akademiet i Clairefontaine. Noen gnistrende opptredener mot Europas europas beste ungdomslag, fra Real Madrid og Bayern München til Liverpool og Chelsea, førte til en telefon - ikke til Clairefontaine, men til det semiprofesjonelle laget AS Bondy i Paris, som trenes av kamerunske Wilfried Mbappe, faren til Kylian. "Zinedine Zidane vil gjerne treffe sønnen din", sa en representant fra de spanske ikonene til en vantro Mbappe Sr.
Når den kanskje største spilleren i din adoptivnasjons historie krever et møte med sønnen din, finnes det bare ett svar. Mbappes var på vei til Spania.
"Jeg kommer aldri til å glemme øyeblikket da vi ankom flyplassen", fortalte Mbappe senere. "Zidane møtte oss på parkeringsplassen i en fin bil. Han tilbød seg å kjøre meg til trening, pekte på forsetet og sa: "Kom igjen, sett deg inn"."
Mbappe spurte den legendariske playmakeren om han skulle ta av seg skoene først, noe som fikk VM-vinneren til å le og riste på hodet. Mbappe forteller: "Jeg tenkte bare for meg selv: 'Jeg er i Zizous bil. jeg er Kylian fra Bondy. Dette er ikke virkelig - jeg må fortsatt sove på flyet."
Mbappe fikk en privat omvisning på Real Madrids glitrende treningssenter Valdebebas av Zidane selv, før han ble tatt med for å møte sitt idol, Cristiano Ronaldo. Paret poserte for det som siden har blitt et berømt fotografi: en prinsesse kledd i Real Madrids treningsdrakt Real Madrid-dress, stråler sammen med kongen. Tenåringen ble med på en treningsøkt før han dro hjem med Zidanes forsikringer om at han snart ville bli ønsket velkommen tilbake. Likevel skulle det gå mer enn ti år før unggutten vendte tilbake som Real Madrid-spiller.
For Mbappes-familien kom utdannelsen først. Det ble bestemt at den mellomste sønnen skulle bli i Frankrike til han var ferdig med studiene - som etter hans eget ønske nå også skulle inkludere spanskundervisning. Etter å ha takket nei til Real Madrid, skrev Mbappe som 14-åring i stedet under for Ligue 1-klubben Monaco.
"Det var i fyrstedømmet at han forvandlet seg til det heteste talentet i verdensfotballen", sier den spanske fotballeksperten Guillem Balague til FFT. "Han brøt seg inn på førstelaget deres som 16-åring og overrasket alle med sin fart, sin direkte spill og sin hunger etter å score mål. Dette var en ekstraordinær ung fotballspiller. Det var en enorm hype rundt ham over hele Europa."
Etter at Mbappe hjalp Monaco til en sjokktriumf i Ligue 1 og en semifinale i Champions League som 18-åring i 2016/17, kom Real Madrid med sitt første offisielle bud. monaco aksepterte et bud på 165 millioner pund, men igjen satte Mbappes familie en stopper for avtalen, fordi spillerens far var bekymret for at det kunne bli vanskeligere å få minutter på førstelaget i den spanske hovedstaden.
Paris Saint-Germain, som er støttet av Qatar, slo til og bekreftet et sesonglangt lån som skulle bli en permanent avtale til 165 millioner pund den påfølgende sommeren. Da Barcelona-stjernen Neymar også ankom sommeren 2017 for 200 millioner pund, representerte det en sommerutgift uten sidestykke.
I løpet av de neste fire årene forvandlet Mbappe seg til en superstjerne og serievinner, med tre Ligue 1-titler, tre Coupes de France og VM med Les Bleus i 2018. 19-åringen ble kåret til beste unge spiller da han scoret fire mål, deriblant ett i finalen. Men sommeren 2021, med ett år igjen av PSG-kontrakten, begynte ryktene å svirre om at han var på jakt etter en ny utfordring.
Real Madrid la frem to tilbud i rask rekkefølge, på 137 millioner pund og 154 millioner pund. Begge ble avvist av PSG, som nettopp hadde signert Lionel Messi fra Barcelona og var fast bestemt på å vinne sin første Champions League-tittel.
Dermed gjorde pariserne det klart at at de var villige til å risikere å miste sin talisman for ingenting et år senere, i stedet for å la Real Madrid tvinge dem. Håpet var at Mbappe kunne bli fristet til å signere en ny kontrakt. Men da sesongen 2021-22 nærmet seg slutten, ble det antydet at spanjolene hadde kommet til enighet med spilleren, inkludert en signeringsbonus på rundt 130 millioner pund i stedet for en eventuell overgangssum til PSG. Endelig så det ut til at Florentino Perez hadde fått sin mann.
"I løpet av ni år som Marca journalist hadde jeg aldri sett en overgangssaga av denne størrelsesordenen", minnes Del Rio Muradas. "Leserne våre spurte oss om oppdateringer om Mbappe hele tiden. Det dominerte avisen hver dag. Endelig så det ut til å skje."
Så, i mai, skjedde det utenkelige. Franske medier kunngjorde plutselig at Mbappe hadde signert en ny toårskontrakt med PSG, inkludert en opsjon på å forlenge med en tredje sesong, og at han dermed ble den best betalte spilleren i verden. Rapporter sa at han ville tjene mer enn 1 million pund i uken og til og med ha innflytelse på overgangsmålene.
Mbappes fremtid hadde blitt et nasjonalt tema i Frankrike. Oppfordringer om at han skulle bli i PSG kom til og med fra landets høyeste myndighet. "Jeg hadde aldri forestilt meg at jeg skulle snakke med president Emmanuel Macron om fremtiden til karrieren min, så det er litt sprøtt, avslørte Mbappe etter å ha satt pennen på papiret. han sa til meg: "Jeg vil at du skal bli - du er veldig viktig for landet."
Real Madrid hadde igjen gått glipp av denne spilleren som så ut til å bli en madridista, og en drømmesignering med tanke på talent og alder, men også med tanke på global appell. President Perez - mannen som var ansvarlig for å sette sammen klubbens første Galacticos-lag flere tiår tidligere - var rasende, og sa til fansen at Mbappe "ville angre" på avgjørelsen sin.
"Det såret ham fordi han stolte på Mbappes ord", forklarer Del Rio Muradas. "Det virket som om avtalen var i boks, men så forlenget han. Noen ganger tror leserne våre at vi leker med dem, men det er ikke tilfelle. Mbappe selv erkjenner at han var veldig nær ved å gå til Madrid for to år siden."
Bare fire måneder senere kom det imidlertid nye rapporter som hevdet at Mbappe følte seg "forrådt" av PSG på grunn av en rekke viktige avgjørelser. "Klubben lovet at de skulle signere en ny spiss slik at Mbappe kunne spille i sin beste posisjon ved siden av spissen, at Neymar skulle selges, at de skulle signere en midtstopper og at han skulle være i sentrum av prosjektet", sa den franske fotballeksperten Julien Laurens på den tiden. "Ingen av disse tingene skjedde."
Rett etter VM i 2022, der han scoret flest mål i en turnering siden 2002 og det første hat-tricket i en finale siden 1966, da Frankrike tapte for Argentina, begynte ryktene å svirre om at Mbappe ville ut på ordentlig denne gangen. Los Blancos gjorde forsiktige forespørsler, men etter å ha følt seg villedet av spilleren seks måneder tidligere, kom det ikke noe tilbud.
I sommer, da Mbappe gikk inn i sommeren, da Mbappe gikk inn i de siste 12 månedene av kontrakten sin og informerte PSG om at han ikke ville aktivere det ekstra året, økte den franske klubben presset for å få ham til å signere en ny avtale, og ekskluderte ham fra sommerturneen i Japan.
"Hvis Kylian ønsker å bli, må han signere en ny kontrakt", sa klubbpresident Nasser Al-Khelaifi. "Vi ønsker ikke å miste verdens beste spiller gratis." Og vips, så lå det et tilbud på skrivebordet deres. Denne gangen kom det imidlertid ikke fra Madrid, og heller ikke fra noen annen klubb i Europa.
Saudiarabiske Al-Hilal la inn et verdensrekordbud, som skal være verdt £259 millioner. I tillegg var de ikke engang ute etter en langsiktig avtale, noe som indikerte at de var villige til å betale gullstøvlevinneren fra VM 170 millioner pund - som stiger til nærmere 600 millioner pund med kommersielle avtaler - for et opphold på én sesong.
Mbappe lot seg ikke affisere. Da sesongen 2023-24 var i gang, og spissen tok tilbake sin plass på PSGs lag til tross for at han nektet å forhandle om kontrakt, begynte Europas eliteklubber å sirkle rundt ham. Arsenals Mikel Arteta insisterte på at klubben hans "måtte være en del av samtalen", og Jürgen Klopp sa at bare penger ville holde Liverpool tilbake fra å jakte på PSG-stjernen. I realiteten føltes det imidlertid alltid som et kappløp med én hest.
I februar 2024, fire måneder før kontrakten hans gikk ut, ble han solgt, Marca at Mbappe offisielt hadde blitt enig med Real Madrid. I mars ble betingelsene offentliggjort: 128 millioner pund i overgangssum med ytterligere 13 millioner pund i årslønn etter skatt, pluss bilderettigheter.
I juni ble kontrakten signert, 12 år etter at jakten begynte. Endelig var franskmannen klar til å bli avduket. Bernabeu var klargjort for hans kroning - scenen var satt, catwalken utfoldet. Kylian Mbappe var endelig Real Madrids.
Den nestexte Brasilianske superstjernen
Til sammenligning var Real Madrids andreandre store sommerankomsten var relativt enkel, ettersom overgangen ble avtalt 18 måneder tidligere, midtveis i fotball-VM. Mens Mbappe var i ferd med å briljere i Qatar, avslørte Los Blancos at de hadde forbigått en rekke europeiske storklubber i kampen om signaturen til Palmeiras-spissen Endrick, som da bare var 16 år gammel.
Tenåringen ble allerede omtalt som en fremtidig superstjerne, til tross for at han bare så vidt hadde slått seg inn på førstelaget til Palmeiras. Om ikke tre mål på hans syv første A-lagskamper var nok bevis på hans kvaliteter, var 170 mål på 172 kamper på akademiet en del av forklaringen på den ekstraordinære hypen.
Real Madrids beslutning om å aktivere Endricks frikjøpsklausul på 52 millioner pund fikk noen til å heve øyenbrynene (Palmeiras' president Leila Pereira beskrev avtalen som "den største forhandlingen i brasiliansk fotballs historie"). Men de som hadde fulgt utviklingen hans nøye, visste hvilken spiller Carlo Ancelotti fikk.
"Gutten er spesiell, ingen tvil om det", sier den tidligere Brasil-, Santos- og Manchester City-stjernen Elano til FFT. "Han tilhører den gruppen av supertalenter som Brasil har produsert tidligere: Neymar, Ronaldinho, Ronaldo og andre. Han er et annet sjeldent tilfelle av en ungdom som overbeviser alle om at de er spesielle; unge spillere som er født med et utrolig talent.
"Det viktigste er den mentale styrken han har i så ung alder - hans psykologiske styrke. Jeg vil også fremheve hans imponerende fysikk og hans nese for mål. Det er uvanlig å se en spiller på hans alder med en slik modenhet.
"Endrick har hele pakken: teknisk kvalitet, kombinert med fysisk styrke og stor mental styrke."
Like før han tok sitt andre strake brasilianske seriegull med Palmeiras, fikk ungdomslandslagsspilleren sin første A-landslagsoppkalling av midlertidig landslagssjef Fernando Diniz i november 2023. Han debuterte mot Colombia i kvalifiseringen til VM i 2026, og ble Brasils yngste debutant på 57 år, 17 år, tre måneder og 27 dager gammel. Deretter scoret han sitt første mål i en vennskapskamp mot England på Wembley i mars, og ble dermed den yngste mannlige spilleren som har scoret for klubb eller land på stadion. Han fulgte opp med å score igjen i 3-3-kampen mot Spania tre dager senere, og i juni scoret han igjen mot Mexico.
"Det er ikke rart at han raskt kom på landslagets radar", sier Elano. "Allerede som 16-åring spilte han på det høyeste nivået i Brasil, var avgjørende i store kamper, scoret mål og vant titler med Palmeiras. Han var en viktig figur i de prestasjonene også."
Som med alle unge spillere er det fortsatt mye å lære. I finalen i Sao Paulo Youth Cup i 2022 utløste Endrick en fysisk krangel da han forsøkte å slå en regnbue over en motstander i nærheten av hjørneflagget. I november i fjor så det ut til at han slo en motstander i bakken etter en duell på midtbanen. Men Elano, som spilte 50 landskamper for Brasil mellom 2004 og 2011, mener at dette bare er naturlige barnesykdommer.
"Jeg ser ingen provokasjon fra hans side", forklarer den tidligere midtbanespilleren. "Det finnes viktigere ting enn å bekymre seg for om en spiller slår ut eller dribler på riktig eller feil tidspunkt. Med unge spillere av Endricks eller Neymars kaliber, som prøver å skille seg ut i Brasil, er det normalt at de overdriver på et eller annet tidspunkt. De lærer over tid, med hjelp fra mer erfarne profesjonelle. Jeg ser virkelig ikke noe galt i at de viser talent eller aggresjon. Det er en del av showet."
Nå er målet at Endrick, som merkelig nok har Bobby Charlton som barndomshelt, skal fortsette sin utvikling i en klubb der han kanskje ikke er en garantert startspiller.
"Han var en viktig spiller i Palmeiras, og det skapte de ideelle omgivelsene for at talentet hans kunne blomstre", forklarer Elano. "I Real Madrid må han gjøre seg fortjent til plassen sin ved å gripe de mulighetene som byr seg. Han har talentet til det, og det at Real Madrid har noen få Brasilianere allerede, vil hjelpe ham med å tilpasse seg."
"MADRID ER FORTSATT DET STØRSTE TREKKPLASTERET"
Endricks signering var et speilbilde av Real Madrids tidligeretidligere signeringer av Vinicius Jr. og Rodrygo. De to kom også som ettertraktede 18-åringer fra brasilianske klubber - henholdsvis Flamengo og Santos.
De var heller ikke billige: Vinicius kom i 2018 for 39 millioner pund, og Rodrygo kom et år senere for rundt 40 millioner pund. Sammen på Bernabeu har kantspillerne utviklet seg til å bli verdensmed to Champions League-titler og tre La Liga-titler hver.
Forrige sesong representerte et høydepunkt for begge. Rodrygo scoret 17 mål og ni målgivende pasninger i alle turneringer, og scoret både hjemme og borte i kvartfinalen i Champions League mot Manchester City i mars.
Vinicius, på sin side, fortsatte sin vei mot verdenstoppen i fotball med 24 mål på 39 kamper, inkludert det andre i Real Madrids 2-0-seier over Borussia Dortmund i Champions League-finalen 2024. Det var andre gang brasilianeren scoret i den største klubbkampen i europeisk fotball, etter at han vant mot Liverpool i 2022. Disse prestasjonene har gjort ham til favoritt til å vinne Ballon d'Or, ikke minst sammen med Rio Ferdinand, men hans bidrag utenfor banen har skapt sin egen arv.
Den spanske fotballens vedvarende problem med rasisme har møtt sin like i Vinicius. Etter å ha blitt utsatt for rasistiske tilrop både på og utenfor fotballbaner - en avbildning iført hans trøye ble hengt fraen bro i Madrid i 2023 - har 24-åringen krevd strengere 24-åringen har krevd strengere straffer for de skyldige.
Det har ikke vært noen enkel reise, og La Liga-president Javier Tebas stemplet spillerens klager som "fornærmende" for organisasjonens innsats - men Vinicius har fortsatt å kreve endring, og brøt til og med sammen i tårer under en pressekonferanse i mars.
"Han hadde ikke blitt sett på som en leder i Real Madrid-garderoben tidligere", sier journalisten Balague til FFT. "Men hans kontinuerlige kamp mot fotballens rasister har gjort at han har tatt på seg et større ansvar."
Mens Vinicius og Rodrygo fortsetter å blomstre på og utenfor banen, har de hjemme i Brasil begynt å se på Los Blancos som den ultimate skolen for sine største talenter. "De er spillere som alle liker å se på, og Brasil er glade for å se dem skinne", sier Elano, som trente en ung Rodrygo i Santos. "Så det er en glede å se disse ungdommene spille en hovedrolle for Real Madrid. Det er ikke lett å bygge en arv der, men Rodrygo og Vini har allerede skapt mye historie der."
I forrige sesong spilte Samba-duoen spektakulært sammen i angrepet, sammen med engelske Jude Bellingham, Real Madrids store 2023-signering fra Borussia Dortmund. Bellingham var bare 20 år på det tidspunktet, men det var forventet at han skulle gjøre seg bemerket i den spanske hovedstaden etter å ha briljert i Bundesliga, men de færreste kunne forutse hvor viktig han skulle bli, så raskt.
Birmingham Citys ungdomsprodukts debutsesong, der han noen ganger opererte i en nærmest uvant rolle som falsk nier, resulterte i 23 mål og 13 målgivende pasninger i alle turneringer. Høydepunktene var blant annet sene scoringer i begge Clasico-kampene mot Barcelona, og at han mottok Kopa Trophy for verdens beste unge spiller under Ballon d'Or 2023-seremonien. I mai kalte Ancelotti engelskmannen "den beste i verden".
"Jude ble raskt en av verdens beste spillere, både for klubb og landslag", sier den tidligere Real Madrid- og England-spissen Michael Owen til FFT. "I Real har han utviklet den energien, den den selvsikkerheten, den holdningen. Vi så det for England under EM 2024 også. Det er ikke lett å spille for en klubb som Real Madrid når alle øyne er rettet mot deg og hver eneste dårlige prestasjon blir slått ned på og holde seg på det høyeste nivået, da hører du med de beste i verden. Han er utrolig."
Da han signerte kunne Bellingham ha gått nesten hvor som helst i verden, etter å ha vært i samtaler med Liverpool og Manchester City før han valgte Real Madrid. Overgangssummen på 88,5 millioner pund har sett mer og mer ut som et røverkjøp for hver uke som har gått. På samme måte fremstår overgangssummene for både Vinicius og Rodrygo som rene røverkjøp i ettertid.
Med tanke på Real Madrids merittliste virker det svært sannsynlig at Mbappes gratisovergang (selv med en enorm signeringsbonus medregnet) og summen som ble betalt for Endrick vil bli sett på som smarte investeringer. Klubbens veloverveide tilnærming til overganger har vært avgjørende for å holde dem i toppen av verdensfotballen, til tross for at de har nedbetalt tung gjeld, holdt seg innenfor UEFAs lønnsomhetsregler lønnsomhetsregler og finansiere en ombygging av Bernabeu til 1,5 milliarder pund bernabeu, som skal stå ferdig i september 2023.
"De har vært nødt til å være veldig smarte på markedet de siste årene", forklarer Balague. "De har holdt seg unna budkriger og har kun gått etter spillere de er helt sikre på. Gradvis har de fått gjelden under kontroll, samtidig som de har forbedret troppen og fasilitetene sine. Det er imponerende."
Til tross for at Forbes kåret dem til verdens rikeste fotballklubb i juli - med en inntekt på 713 millioner pund i 2023-24, noe som gjør at de er på topp for første gang siden 2017-18 - er det trangt om plassen, noe Perez' iherdige kamp for å etablere en europeisk superliga er et bevis på.
"Når det gjelder suksess på banen, markedsføring og merchandise, ligger de foran rivalene", sier Balague. "Men de konkurrerer med klubber som er støttet av milliardærer og hele stater: klubber som Manchester City, PSG, til og med Newcastle. De er ikke i stand til å tilby den typen andre kan. European Super League blir sett på som en måte å gjenopprette balansen på."
Så hvordan kan Real Madrid fortsatt slå disse klubbene i kampen om Mbappe, Endrick og Bellingham? "Prestisje", sier Balague saklig. "Vi har sett igjen og igjen at når det kommer til prestisje, er Real Madrid foran alle andre når det gjelder prestisje. Mbappe, Endrick, Bellingham og andre stjerner kunne ha gått hvor som helst, og de kunne ha tjent mer penger andre steder. Men den hvite trøya, historien og ambisjonene til Real Madrid er noe ingen andre klubber kan konkurrere med. De er fortsatt det største trekkplasteret."
KAMPEN OM BALLON D'OR
Det brennende spørsmålet nå er ho - eller om - alle Mbappe, Vinicius, Bellingham, Endrick og Rodrygo kan spille sammen. Ancelotti hadde suksess forrige sesong med å spille en 4-4-2-diamant, og noen ganger gikk han over til 4-3-3. Det er rett og slett ikke plass til alle medlemmene av den kvintetten i frontlinjen hans. Balague mener at man må lære av historiens feil.
"Det opprinnelige Galacticos-laget besto ofte av Zidane, Ronaldo, Raul, Figo og Beckham - og Roberto Carlos bombet også fremover", minnes Balague. "President Perez forlangte at perlene hans skulle spille hver eneste kamp. Det var et spennende skue når det klaffet, men de var sårbare defensivt og vant lite sølvtøy. Ancelotti må finne en bedre balanse med dette laget."
Når alle er i form og i fyr og flamme, må man helt sikkert ofre noe. Én mann kan imidlertid være unntatt. "Å droppe Mbappe er ikke et alternativ", sier Balague. "Han kommer som en av de største spillerne i verden - en overgang som har pågått i årevis. Han kommer sannsynligvis til å starte som midtstopper med en brasilianer på hver side. Vinicius jr. er for god til å spille på venstrekanten. Da blir det Rodrygo og Endrick som kjemper på høyresiden.
"Du må også ta med Real Madrids andre unge spillere, som Arda Guler, som hadde et strålende EM 2024 med Tyrkia. Han vil også kjempe om spilletid. Men Mbappe er spikret, tror jeg."
Hva da med Bellingham, som briljerte i en fremskutt sentral rolle forrige sesong?etter å ha spilt midtbanespiller for Dortmund, kan 21-åringen bli flyttet tilbake på banen sammen med spillere som Eduardo Camavinga, Tchouameni og Valverde. Den overgangen vil bli enklere etter at veteranen Toni Kroos nylig har lagt opp og Modric, som fyller 39 år i begynnelsen av september, ikke lenger er like sterk.
"Mbappes ankomst betyr at Jude kanskje må vike litt og spille i en rolle han ikke har vært vant til å spille siden han kom til Real Madrid", sier Owen, som scoret 16 ganger på 45 kamper for klubben.
"Jeg tror han kommer til å bli mer boks-til-boks nå - mer som en midtbanespiller. Det vil gå ut over antallet mål og målgivende pasninger, men laget kan bli bedre totalt sett."
Uansett hvilken posisjon han får, vil Bellingham helt sikkert forvente å dele rampelyset litt mer denne sesongen. Stourbridge-spilleren ble Real Madrids matchvinner og de facto leder på banen i 2023-24, men Mbappes ankomst vil utfordre den statusen. På klubbens forsesongturné i USA insisterte Ancelotti - som er en mester i å håndtere store egoer - på at Bellingham fortsatt vil være en nøkkelmann.
"Ingenting forandrer seg for Jude", sa italieneren til reporterne. "Den første sesongen overrasket han meg, fordi han viste fantastisk kvalitet og modenhet. Denne sesongen vil ikke være annerledes. Han er en av de beste spillerne vi har, og han vil støtte laget med sin kvalitet."
Ancelottis berømte fredsbevarende evner så ut til å bli tatt i bruk under den turneen - som verken inkluderte Mbappe eller Bellingham, etter deres EM-bragder i 2024 - da det dukket opp rykter om en krangel mellom Endrick og midtstopperveteranen Antonio Rudiger. Den tyske forsvarsspilleren, som er kjent for sin fysiske fremtoning, ble filmet da han gikk litt for hardt ut mot tenåringen, noe som angivelig førte til bråk i garderoben.
"Et problem mellom Rudiger og Endrick?" spurte Ancelotti, og så komisk overrasket ut. "Nei, nei - det skjedde ingenting. Rudiger ønsket bare Endrick velkommen til laget. Han kommer til å gjøre det samme når Mbappe kommer. Antonio er en flott fyr."
Ancelotti er kanskje dyktig når det gjelder å holde superstjernegruppene harmoniske, men det er tilstedeværelsen av en annen figur som virkelig sørger for at hierarkiet blir respektert. "Ingen i Real Madrid kommer i nærheten av president Perez når det gjelder ego", sier Balague til FFT. "Han er sjefen, og når spillerne signerer for Real, blir det gjort klart at de er der for å representere merket før seg selv.
"Det fungerer også. Perez er grunnen til at så mange superstjerner kan spille sammen."
Real Madrids kvintett av nye Galacticos vil utvilsomt ha et øye på personlig heder og ære mens de kjemper om kollektivt sølvtøy. Av de ti siste vinnerne av Ballon d'Or for menn, representerte seks av dem Los Blancos på det tidspunktet. De fire andre ble vunnet av Lionel Messi. Vinicius er favoritten til årets pris, men Bellingham har også vært med i kampen, og Mbappe, som var vitne til Neymars mislykkede forsøk på å vinne prisen da de spilte sammen i PSG, vet at han nå er i en ideell posisjon til å utfordre i årene som kommer.
"Det er ingen tvil om at det har vært en faktor i hans beslutning om å gå til Real Madrid", sier Balague. "Ronaldo, Modric og Karim Benzema har alle blitt hedret de siste årene etter å ha briljert for Real Madrid. Mbappe vil ha den samme statusen snart."
Los Blancos er naturligvis storfavoritter til å vinne alle turneringer de deltar i denne sesongen, inkludert nok en Champions League-tittel, slik at de kommer opp i 16 titler totalt. Klubben løftet de store ørene i 2002 med Zidane, Figo, Raul og Roberto Carlos på laget, men klarte ikke å gjenta bragden etter å ha hentet Ronaldo Nazario den sommeren og Beckham et år senere. Perez' første generasjon Galacticos kom til slutt til kort, i hvert fall når det gjelder vunne trofeer. Men den nåværende generasjonen ser ut til å ha bedre forutsetninger for å lykkes.
"De første Galacticos forandret hele fotballindustrien", sier Marcas Del Rio Muradas. "Men de nye Galacticos kan dominere både markedsføringsmessig og et fotballmessig synspunkt. Dette laget er langt mer balansert på alle posisjoner, og det er viktig når du har så mange stjerner i laget. Jeg tror virkelig at de har potensial til å vinne alt. Jeg tror ikke vi ennå er klar over det fulle omfanget av hva Real Madrid har skapt."
Begrepet "Galacticos" fremkaller fremdeles bilder av tidligere tiders ikoner. Men i Mbappe, Bellingham, Vinicius, Rodrygo og Endrick er en ny rollebesetning klar til å ta over den mantelen.
En ny Galacticos-æra har kommet.

30 September 2024 FourFourTto

"tdette er absolutt
a nn ny Galacticos-æra:
A konstellasjon av
stjerner, ledet av verdens beste
treneren i verden"

Over og til venstre "I dag er jeg en lykkelig fyr", sier Kylian Mbappe til 80 000 Madridistas; Zidane og Perez får endelig sin mann

JACK
GREALISH

FourFourTto September 202431

DE ORIGINALE GALAKTIKERE

Zinedine Zidane, Luis Figo, Ronaldo og Roberto Carlos var fire av de største stjernene i Real Madrids første Galacticos-æra. FourFourTwo satte seg ned med dem for to reportasjer, med 10 års mellomrom.
Vi møtte kvartetten tidlig i 2003, kort tid før David Beckham ble en del av Bernabeu-festen, FFT sporet de fire opp igjen i 2013, for å snakke om den forsiden og deres minner fra en minneverdig tid.
"Jeg er eldre nå, og jeg har mindre hår", humrer Zidane, mens han ser tilbake på forsiden fra 2003. "Jeg var heldig som fikk spille med de spillerne.jeg opplevde noe helt spesielt sammen med dem, i verdens beste klubb."
Figo sa seg enig. "Når jeg ser på forsiden av magasinet i 2003, tenker jeg på den gode atmosfæren, talentet og vennskapet", sier han. "Se på oss: Det ser ut som om alle ler. Det var en herlig tid."

NedenforFordi det ikke var nok å signere Mbappe, har Madrid også sikret seg den 18 år gamle stjernen Endrick fra BrasilDet stemmerÅ ja, og Jude er fortsatt der også

32 September 2024 FourFourTto

"Mbappes ankomst betyr at
Jude kan spille mer av
en rolle på midtbanen. Hans
mål og målgivende pasninger kan
lide, men laget
kan bli bedre av det."

"Det er en glede å se
unge brasilianere har en
en hovedrolle for Real
Madrid. Vini og rodrygo
har skrevet historie der"

34 September 2024 FourFourTto

Med klokken fra ovenVini og Rodrygo; ikke kast den, Jude; kongene av Europa... igjen; Rudiger er "en flott fyr", sier Ancelotti; vil det unge tyrkiske talentet Arda Guler fortsatt få minutter?

FØLG
DETTE!

Etter 12 års ventetid på La Decimahar Real Madrid har vunnetchampions League på seks av de siste 11 sesongene
2013-14
VINNERE
2014-15
Semifinale
2015-16
VINNERE
2016-17
VINNERE
2017-18
VINNERNE
2018-19
Siste 16
2019-20
16 siste
2020-21
Semifinale
2021-22
VINNERE
2022-23
Semifinale
2023-24
VINNERNE

FourFourTto September 202435

September 2024 FourFourTto

FourFourTto September 2024

OVERRASKELSE WInnERS

30

MEST OVERRASKENDEnG
TITEL WINNERS

FFT vurderer de mest sjokkerende mesterne de siste 50 årene - vil denne kampanjen levere enda flere forstyrrelser?

Ord Ben Hayward

66 Forhåndsvisning av sesongen 2024 FourFourTto

26

25

30  ISTANBUL BASAKSEHIR
Istanbul-klubbene dominerer tyrkisk fotball,men det's alltid Galatasaray, Fenerbahce eller Besiktas somo som vinner tittelen. Ikke siden Gunes triumferte i 1938 hadde et annet Istanbul-lag vunnet tittelen - før i 2020, da Basaksehir gikk til topps, til tross for tilskuertall på under 2 000 tilskuere på enkelte kamper, selv før covid-19.
NØKKELMENNMed rapporterte forbindelser til Tyrkias president Recep Tayyip Erdogan, rekrutterte Basaksehir både Demba Ba og Robinho.

"Sitat inn her.  Sitat inn her. Sitat inn her. Sitat inn her. Sitat inn her. Sitat inn her. Sitat inn her. Sitat inn her."

29  GEnT
Gent og Genk har vunnet fem ligatitler til sammen, men nesten ingen utenfor Belgia vet hvilken klubb som er hvilken. Gents eneste tittel kom i 2015, etter at de hadde endt på syvende- og ellevteplass de to foregående sesongene. Selv i tittelkampen ble Buffalos nummer to mot Club Brugge i den ordinære sesongen, før de vantplay-off.
NØKKELMANN Spissen Laurent Depoitre fikk en overgang til Porto andsenere Huddersfield.

FourFourTwo Forhåndsvisning av sesongen 202467

68 Forhåndsvisning av sesongen 2024 FourFourTto

27

28  ASTOn VILLA
Villa er sju ganger mestere, men seks av dem kom mellom 1894 og 1910. De måtte vente 71 år på å vinne igjen i 1981.Allerede da hadde Villa ikke vært blant de tre beste siden 1933, etter å ha endt på sjuendeplass i 1980 og vært i tredjedivisjon i 1972. Bet var ikke nok å bli engelske mestere og Villa vant Europacupen året etter.
SJEFEN Ron Saundersgikk til rivalene Birmingham noen måneder senere. Merkelig.

27  TIJUAnA
Formet i 2007, er Tijuanas våpenskjold et bilde av grunnleggerens hårløse xoloitzcuintle-hund, som også også inspirasjonen til sidens skremmendeg maskot Xolo Mayor. Kanskje det skremterivalene - I løpet av tre år rykket de opp til Liga MX, og to år senere vant de Apertura-tittelen. Ingen mexicansk klubb hadde blitt mester så kort tid etter opprykket.
NØKKELMENN Den colombianske spissen Duvier Riascos, som lot som om han var en slange da han scoretd.

26  ATLETICO MADRID
Atletico Madrid er kanskje Spanias tredje største klubb, men i 2014 hadde Barcelona Lionel Messi, Real Madrid hadde Cristiano Ronaldo, og det var absurd å tenke på enyone å brytee duopolet. Det itil Diego Simeone hjalp Rojiblancos anti-fotball til tittelen på Camp Nou til tittelen, og vant den på Camp Nouofallealle steder.
NØKKELMENN Diego Costa, den notorisk grinete Thibaut Courtois og skokastingseksperten Arda Turan. En samling av absolutte skurker.

25  JAGIELLOnIA BIALYSTOK
Det polske laget gikk inn i sesongen 2023-24 sesongen uten å ha vunnet ligaen, og endteing 12. og 14. plass de to foregående sesongene. Nesten en dobling av antall mål hjalp dem, da de gikk til topps foran rivaler som Legia Warszawa, og slo Slask Wroclaw på innbyrdes oppgjør.
SJEFENAdrian Siemieniec - den yngste manager i den polske toppdivisjonens historie da ansattda han ble ansatt i en alder av 31 år et år tidligere.

24

23

24  TRABZOnSPOR
Når Galatasaray avslutter en sesong nede på 13. plass, skjer det noe merkelig. Slik var det i 2021-22, da det tyrkiske Super Lig-trofeet gjorde en sjelden tur utenfor Istanbul til Trabzon. Trabzon tok tittelen under Abdullah Avci, åtte poeng foran Fenerbahce, og det førte til alle fester i gatene i byen ved Svartehavet.
NØKKELMENN Mohawk-maestro Marek Hamsik og Edin Visca, tittelvinnermed Basaksehir.

23  WOLFSBURG
Backed av bilgigantene Volkswagen, Die Wolfe hadde endt på 15. plass i flere Bundesliga-sesonger på rad før Felix Magath komi 2007og tok i bruk sine ostehøvelteknikker og og vant ligaen to år senere. Til tross for å vinne bare tre av de ni første kampene, en rekke på 14 seire på de siste 16 betydde at de seireed sin eneste ligatittel.
NØKKELMENN Den brasilianske spissen Grafite og den fremtidige Manchester City-mesterenionEdin Dzeko.

21  LEnS
Den nordfranske byen er kanskje ikke en het turist destinasjonturistmål - ifølge Tripadvisor er en av byensen av hovedattraksjonene er en slagghaug - men innbyggerne vil aldri glemme hendelsene i 1998. Året før ble Lens reddet fra nedrykk av trener Roger Lemerre - da han sluttet, tok Daniel Leclercq dem til tittelen, fra en sjetteplass halvveis i sesongen.
NØKKELMANNENE Anto Drobnjak på topp-scoret i et lagmed Vladimir Smicer og Marc-Vivien Foe.

22  DEPORTIVO LA CORUnA
Deportivo tilbrakte hele 1980årene i Segunda Division, men etter men etter at et pinefullt straffespark i siste minuttstraffe i siste minutt kostet dem La Liga-tittelen i 1994, de vant den seks år senere for første og eneste gang i sin historie. Javier Iruretas lag ble hjelp av den unge stjernen Lionel Scaloni, som tydeligvis tok notater.
HVA SKJEDDE ETTERPÅ? Deportivo rykket ned til tredje nivå i 2020, men vire rykket opp tilbake til andre divisjon for denne sesongen.

21

19

20  ARTMEDIA BRATISLAVA
Etter å ha gått gjennom flere navneendringer på 1990s og tidlig på nittitallet,blant annet Hydronika Petrzalka og Artmedia Petrzalka, reklamebyrået-sponsored Artmedia Bratislava tok den slovakiske tittelen i 2005.De da knuste Celtic 5-0 på denir måte tilgruppespillet i Champions League.
HVA SKJEDDE SÅ? Nedrykk til femte divisjon i 2014, etter at eieren forlot klubben for å overtar tradisjonelle storlaget Slovan. Å...

19  LEEDS
To år før Leeds slo Manchester United til topps i 1992, var de i andredivisjon. Howard Wilkinson var hjernen bak, før en mer bisarr periode i Sunderland, da han viste laget sitt at han var villig til å ta tak i brennesle - ved bokstavelig talt å dra noen ut av en bærepose.
NØKKELMANNENE Gary McAllister, David Batty, Gary Speed, Gordon Strachan - noen på midtbanen. EricCantona dukket opp til siste få spilles.

18  VLADIKAVKAZ
Etter Sovjetunionens fall SOVJETUNIONEN, 14 av Russlands 15 første titler ble vunnet av Moskva-klubber - unntaket unntaket var Spartak-Alania Vladikavkaz, fra Nord-Ossetia nær den georgiske grenseni 1995. Til tross for at Alania eroppkalt etteret middelaldersk kongedømme av alaner, var det bare en i troppen som het Alan.
HVA SKJEDDE SÅ?Kickes ut av ligaen på grunn av uregelmessigheter i 2006, de gikk konkurs i 2014og ligger nå i den nest øverste divisjonen.

17

17  AZ ALKMAAR
Louis van Gaal hadde et poeng å bevise da han kom til AZ - hans andre periode i Barcelona endte med en 12. plass. AZ endte på 11. plass i Eredivisie, men Louis lurte alle inn i en falsken falsk trygghet - i 2008 sikret ostebøndene tittelen. I motsetning til Felix Magath var det ingen ost involvert.
NØKKELMANNENE Mousa Dembele og Manchester Uniteds benkevarmer Sergio Romero.

16  BLACKBURN
A innbyggertall på 125 000 setter tbyen i Lancashire i England's 50 største stedene i England, men i1995 var det var det her Premier League-mesterne holdt til. Kenny Dalglish slo seg sammen med stålmagnaten Jack Walker for å lede klubben ut av den nest øverste divisjonen og til tittelen - a en fyr ved navn Alan Shearer spilte sin rolle.
HVA SKJEDDE SÅ? Dalglish trakk seg, etterfulgt av en dyster Champions League-kampanje, og deretter nedrykk i 1999.

16

13

15

15  LILLE
PSG hadde Neymar og Kylian Mbappe isine rekker for 2020-21-sesongen, etter å ha nettopp champions League-finalen, så de ville vel vinne ligaen? Feil. Tet gikk galt under Thomas Tuchel, da dede alltid gjør, og pariserne utnevnteed troféforbannelsen Mauricio Pochettino. Lille utnyttet dette og vant Ligue 1 med ett poeng.
NØKKELMANNENE Frankrikes fremtidige nummer 1 Mike Maignan, og en 37 år gammel Jose Fonte (utenspecs).

14  ROCHA
Bare seks år etter at Rocha ble grunnlagt, ble de den første uruguayanske klubben fra "innlandet" som vant en Apertura eller Clausura, da de vant førstnevnte i 2005. Etter å ha slått ut Nacional, feiret de med å gå en æresrunde med en ku som en journalist hadde tatt med til stadion.
HVA SKJEDDE SÅ?Slått 5-0 av Velez Sarsfield i Copa Libertadores, og nå er de nede i amatørligaen.

13  BURSASPOR
Ingen lag utenfor Istanbul hadde vunnetden tyrkiske ligaen på 26 år da krokodillene triumferte i 2010, ett poeng foran Fenerbahce. De hadde tidligere kommete ikke i nærheten av tittelentittelen, medderes eneste andre trofé var den 1986 Tyrkiske cupen i 1986.
HVA SKJEDDE SÅ?De sscott Carson og Kenny Miller, og flyttet deretter inn påinn på et fancy stadion formet som en krokodille. I mai rykket de ned til fjerde divisjon.

11  TAVRIYA SIMFEROPOL
Tavriya tilbrakte bare én sesong i den øverste divisjonen under Sovjetunionens dager, så det var noe av et sjokk da de slo Dynamo Kiev og vant den første ukrainske Premier League-tittelen etter uavhengigheteni 1992. De de kom aldri i nærheten igjen.
HVA SKJEDDE SÅ? Simferopol ligger på Krim, så da Russland annekterte regionen, flyttet de til Kherson, som så ble invadert i 2022, noe som førte til at Tavriya måtte legge ned.

12  BAnFIELD
Namedetter en engelsk jernbaneingeniør som kjørte det første lokomotivet gjennom Buenos Aires i 1857, kjørte Banfield en (billedlig talt) vogn og hester gjennom Primera Divisions forsvarsverk på vei tiltil Apertura-tittelen i 2009, etter å ha ligget på nedre halvdel sesongen før. Det var deres første tittel etter 113 års eksistens.
NØKKELMANN James Rodriguez i tenårene, kort tid før han gikk til FC Porto.

12

08

10

10  FC TWEnTE
Stakkars Steve McClaren: Han vant den eneste Eredivisietittelen i FC Twentes historie, men folk husker bare den gangen han snakket engelsk på TV medmed en merkelig nederlandsk aksent. Atter hans katastrofale periode med England, 'Schteve' flyttet til Nederland og og hindret Ajax og Luis Suarez i å vinne tittelen i 2010.
NØKKELMENN Fulham-spissen Bryan Ruiz og Wigans FA-cupvinner Ronnie Stam, som nylig ble arrestert mistenkt for hvitvasking av penger.

09  RIJEKA
Rijeka er en vakker by, men lagetsfalleferdige stadion med plass til 8000 tilskuere hars en bortebane som ligner et bur. Kommer utfra skyggens av Kroatias største klubber, og det var de, ikke Hajduk Split, som avbrøt Dinamo Zagrebs rekke på 18 titler på 19 år da de sikret topplasseringen i 2017 - første gang de noensinne hadde blitt mesters.
SJEFEN Matjaz Kek, som ledet Slovenia til 0-0-kampen mot England ved Euro 2024.

08  nOTTInGHAM FOREST
Med tanke på at Forest vant flere europacuper på rad, er det å vinne ligaen kanskje ikke virker som enstor deal, men itvarseismisk. BrianClough tok over during en sesong hvor de endte på 16. plassi andredivisjon. Te rykket opp i 1977og et året etter vant de førstedivisjon for eneste gang.
VISSTE DU AT? Forest er den eneste klubbensom har vunnet europacupen flere ganger enn sin egen hjemlige mesterskap.

09

07  LARISSA
Bare en klubb utenfor Atheneller Thessaloniki has vunnet den greske ligaen - Larissa i 1988. I kampen om tittelen strøk en spiller på en dopingtestog klubben bleble klubben ble trukket fire poeng. Angry fans blokkerte motorveiens og jernbaner i fem dager tiltavgjørelsensionen ble omgjortom. Larissafikk tittelen tittelen med tre poengs.
HVA SKJEDDE SÅ?I2021 fikk sjefen sparken for å ha fornærmet to stjerner som kom for sent til trening da de var kjøpte a kake.

06  BOAVISTA
Portugisuesiske titler er ikkeakkurat spredtrundt heller. Bortsett fra Benfica, Portoog Sporting, er den eneste andre vinnernes var Belenenses i 1946 og Boavista i 2001. Jaime Pachecos menn vant ligaen med ett poengmed ett poengs margin til byrivalene Porto -andreplassen deretter rekrutterte Jose Mourinho og Boavistas regjeringstid var snart over.
NØKKELMANN Målvakten Ricardo, før han ble Englands viktigste irritasjonsmoment at turneringer.

07

05

03

05  KAISERSLAUTERN
Da Kaiserslautern rykket ned og vant cupen i samme sesong i 1996, hadde de ikke forestilt seg at de skulle bli tyske mestere i løpet av to år. In kom Hellas' fremtidige Euro 2004-otto Rehhagel, som ledet klubben til opprykk og og til opprykk og deretter tittelen i påfølgende sesonger, med en identiskW19 D11 L4 i begge sesongene.
NØKKELMENN Veteranen Andreas Brehme oga en fersking som heter Michael Ballack.

04  OBILIC
Bortsett fra Red Star og Partizan Beograd, var Serbias eneste andre mestere var andre hovedstadsklubben Obilic i 1998. To år tidligere hadde de blitt overtatt av den tidligere paramilitære sjefen Arkan, senere tiltalt for krigsforbrytelser. Rapporter antydet at han truet opposisjonsspillere, til og med låsteen en inn i en garasje.
HVA SKJEDDE SÅ? Til tross for at han leide inn snikskyttere for å beskytte hamble Arkan skutt ned på et hotell i 2000, og Obilic bleknet hen.

03  MOnTPELLIER
Da PSG ble overtatt av Qatar Sports Investments i 2011, var det forventet at dede skulle dominere fransk fotball. Istedet ble Montpellier mester for eneste gang i historien i 2012, til tross for at de endte på 14. plass året før. Den eksentriske klubbpresidenten Louis Nicollin farget håret i de oransje og blå klubbfarger for å feire.
NØKKELMANN Olivier Giroud scoret 21 ligamål og tjenten a overgang til Arsenal.

02  VEROnA
Forsøk på å topp Serie A i 1984-85 var skremmende - Michel Platinis Juventus vant Europacupen den sesongen, Roma nådde finalen et år tidligere og Napoli hadde Diego Maradona. På en eller annen måte snek Verona seg gjennom for å løfte den eneste Scudettoen ideres historie. Ikke rart de kaller det et mirakel.
SJEFEN Osvaldo Bagnoli tilbrakte ni år ved roret, men Verona falt raskt tilbake inntil nedre halvdel av tabellen.

01  LEICESTER
Hvis Nottingham Forest vant ligaen etter opprykket var imponerende i 1978 - i 2016 var det økonomiske gapet blitt så stort at en gjentakelse at en gjentakelse virket umulig. Men etter å ha unngått nedrykk med nød og neppe det første året i den øverste divisjonen, trener Claudio Ranierien av de beste sesongene noensinne.
HVA SKJEDDE SÅ? Ranieri fikk sparken ni måneder senere, etter å ha tapt 2-1 mot Sevilla i en Utslagskamp i Champions League uavgjort. Harsh..

02

01

CHAMPIOnS
LEAGUE

Altng du ntrenger å vitenom

DEN nEW CHAMPIOnS LEAGUE

Europas største klubb konkurranse har blitt enda større-FFT forklarer hva du skal se se etter i det fornyede formatet, inkludertiTorsdagskvelder, sjakk og franske pirater

Ord Chris Flanagan

42 September 2024 FourFourTto

ekstra kvalifiseringsplasser
har gått til overraskelses
pakker, da bologna
og brest debuterer

FLERE LAG
For første gang siden 1998-99-sesongen begynner ikke Champions League med 32 klubber. I 1999 ble turneringen utvidet fra 24 lag, og i år har den igjen økt til 36 lag.
Så hvor kommer de fire ekstra lagene fra? Det var én ekstra plass tilgjengelig via kvalifiseringsrundene, mens de to landene som gjorde det best i de europeiske turneringene forrige sesong, fikk hver sin plass. England hadde en uventet dårlig sesong på kontinentet - Aston Villa var den eneste Premier League-klubben som nådde en semifinale i Europa - så disse plassene gikk til Italia og Tyskland. Det betydde at Borussia Dortmund, som vant Champions League i 2023-24, kvalifiserte seg til tross for at de endte på femteplass i Bundesliga.
Det var også en fordel for Bologna, som endte på femteplass i Serie A, og som skal spille i Champions League for første gang - selv om de har mistet treneren som fikk dem dit, Thiago Motta, som har gått til Juventus. Han har blitt erstattet av Vincenzo Italiano, som tok Fiorentina til Conference League-finalen i hver av de to siste sesongene. Den skotske landslagsspilleren Lewis Ferguson ble utnevnt til Bologna-kaptein forrige sesong, men skadet korsbåndet i april og er ikke tilbake før mot slutten av året.
Den fjerde ekstra Champions League-plassen gikk til Europas femte beste liga, Ligue 1, som bidro til at nok en overraskelse kvalifiserte seg. Brest (under) endte på tredjeplass i den franske toppdivisjonen, deres beste plassering noensinne, mye takket være managerferdighetene til den tidligere Sunderland midtbanespilleren Eric Roy - Les Pirates har få stjerner og stadion på Bretagne-kysten har mindre enn 16 000 tilskuere.
Det er ikke bare Champions League som har blitt utvidet til 36 lag, det har også Europa League og Conference League, som nå offisielt har skiftet navn fra det ikke så lite klønete Europa Conference League.

FourFourTto September 202443

Tidligere var det
en åpen trekning fra
kvartfinalene og utover
- Det er også borte

MER FORVIRRING
Gruppespillet i Champions League er over, og dermed er det slutt på de tradisjonelle firemannsgruppene, som har vært på plass siden turneringen ble etablert i 1992. Noen var bekymret for at det var et slitent format, med for mange døde kamper i ukene før jul, og det har blitt erstattet av "ligafasen" - alle involverte lag går inn i en stor 36-lags divisjon. Du har kanskje du kanskje hørt det kalt "sveitsersystemet", ettersom et lignende lignende format har blitt brukt i ulike idrettskonkurranser og har sin opprinnelse fra en sjakkturnering i Zürich i 1895.
Les dette nøye, for vi skal bare forklare det én gang. Som med alle andre konkurranser UEFA finner på i disse dager (Nations League, vi ser på deg), er den nye ligafasen i Champions League komplisert.
Etter gruppespillet med 36 lag i én gruppe går de åtte beste lagene direkte videre til åttendedelsfinalene. Lagene på niende til 24. plass går videre til en playoff-runde, mens klubbene på 25. til 36. plass blir slått ut. Sluttspillrunden vil være seedet: Niende- eller tiendeplass møter 23. eller 24. plass, som avgjøres ved loddtrekning, mens 11. eller 12. plass møter 21. eller 22. plass, og så videre.
Vinnerne av hver playoffrunde går videre til åttedelsfinalene - også disse er seedet, slik at laget som endte på førsteplass i ligaen møter laget som endte på 15., 16., 17. eller 18. plass. Laget som endte på åttendeplass i ligafasen møter et lag som endte på niende-, tiende-, 23. eller 24. plass. Forvirret? Det er numberwang!
Tidligere var det åpen trekning fra kvartfinalene og utover. Det er også borte. Igjen er det seedet, som i tennis, slik at lagene som endte på første- og andreplass i ligafasen vil være i hver sin halvdel av trekningen, og ikke kan møte hverandre før i finalen 31. mai, og ikke kan møte lagene som endte på tredje- eller fjerdeplass før i semifinalene. Det betyr at sluttplasseringene i ligafasen kan være avgjørende for hvem som ender opp med å vinne turneringen. Også utslagsrundene i Europa League og Conference League følger dette formatet.
FLERE KAMPER
Tanken bak det nye formatet var selvsagt å øke det totale antallet kamper i Champions League, med den hensikt å øke verdien av TV-rettighetene og å få inn flere billettinntekter. Det var i stor grad en innrømmelse til Europas toppklubber; et forsøk på å avverge agitasjonen for en europeisk superliga, samtidig som turneringen ble holdt under UEFAs kontroll, uten behov for et utbryterarrangement som kunne koste organisasjonen prestisje - og en formue.
Medregnet den nye playoff-runden har utslagsfasen nå 45 kamper, opp fra 29. Ligafasen har 144 kamper, opp fra 96. Det skyldes ikke bare at det er flere lag, men også at hver klubb skal spille åtte kamper i ligafasen, mot seks tidligere. Mens klubbene tidligere spilte mot samme motstander både hjemme og borte, vil de åtte kampene nå være mot åtte forskjellige motstandere - fire hjemme og fire borte. Hvert lag skal spille to kamper mot lag fra pulje én (én hjemme og én borte), to fra pulje to, to fra pulje tre og to fra pulje fire.
Så når legger de inn de to ekstra kampdagene, slik at hvert lag kan spille åtte ganger? De to siste midtukene i januar, det er når. Deretter kommer trekningen av playoff-runden (ikke glem playoff-runden), og disse kampene spilles i februar, før åttedelsfinalene starter i mars.
Europa League følger samme tidsplan, med ett unntak. For å gi hver turnering en egen oppstartsuke, spilles de første kampene i Champions League fra 17. til 19. september: det vil si tirsdag, onsdag og, sjokkerende nok, torsdag. De første kampene i Europa League spilles 25. og 26. september.
Conference Leagues knockout-program er en kopi av de to andre turneringene, men ligafasen er annerledes: fordi det ikke er det samme potensialet for å tjene penger (la oss være ærlige her), spiller hvert lag bare seks ganger. For å gjøre det lettere har trekningen av ligafasen delt klubbene inn i seks puljer i stedet for fire, og lagene vil møte seks forskjellige motstandere. Conference League starter 3. oktober, mens det sjette og siste gruppespillet spilles i en egen midtuke, uten Champions League- eller Europa League-aktivitet, 19. desember.
INGEN NEDTUR
Du har kanskje lagt merke til at det ikke nevnes noe om at lagene som har vunnet Champions League, rykker ned til Europa League midt i sesongen. Det er fordi de ikke kommer til å gjøre det. Siden 1999 har lag som har endt på tredjeplass i Champions League-gruppespillet gått videre til UEFA-cupen eller Europa League, og i løpet av 25 sesonger har ni vinnere av UEFA-cupen eller Europa League startet sesongen i Champions League-gruppespillet - blant dem Chelsea i 2013 og Sevilla to ganger.
Dessverre har Sevillas evige plan om å bli nummer tre i Champions League-gruppen og deretter vinne Europa League nok en gang gått i vasken (selv om de endte på 14. plass i La Liga forrige sesong, så det var uansett ingen fare for at de skulle kvalifisere seg til Europa denne sesongen). Det er heller ikke noe nedrykk mellom Europa League og Conference League; Olympiakos var i gruppespillet i Europa League forrige sesong, før de vant Conference League.
HALLO, BEEB
Ikke siden 1994 har det vært Champions League-fotball på BBC. Det endrer seg denne sesongen. BBC har vunnet rettighetene til å vise et høydepunktsprogram onsdag kveld i hver av de tre neste sesongene, noe som bringer turneringen tilbake til bakkenettet for første gang siden ITV mistet rettighetene i 2018.
Heldige Amazon er også med på festen, og sender direktekamper på tirsdagskvelder helt frem til semifinalene, mens TNT viser alle andre kamper. Europa League og Conference League vil fortsatt vises eksklusivt på TNT.
HVA ANNET Å HOLDE ØYE MED?
Bologna, Brest og Aston Villa er ikke de eneste overraskende kvalifiseringskandidatene fra de store ligaene: Girona debuterer i Champions League etter å ha overrasket Spania ved å bli nummer tre i La Liga, etter å ha tapt bare én kamp før februar.
Samtidig er Stuttgart tilbake for første gang på 15 sesonger. Die Schwaben slo Bayern München til andreplassen i Bundesliga i 2023-24, under den 42 år gamle sjefen Sebastien Hoeness (sønn av Dieter og nevø av Uli). Men de har mistet nøkkelspillere - blant dem toppscorer Serhou Guirassy og forsvarsspiller Waldemar Anton til Dortmund, samt Hiroki Ito til Bayern.
Bayern, under den nye sjefen Vincent Kompany, drømmer om å forvise spøkelsene fra det smertefulle nederlaget mot Chelsea i 2012, og 2025-finalen finner sted på Allianz Arena igjen. En tredje engelskfødt stjerne ble en del av troppen i juli, da Michael Olise fulgte i fotsporene til Harry Kane og Eric Dier.
Bayern og Dortmund er toppseedede i ligafasen, og det samme er RB Leipzig, som har en historie med null tyske titler og ett eneste avansement til åttedelsfinalene i Champions League. Bayer Leverkusen er derimot ikke det, til tross for at de tok den tyske dobbeltseieren i 2023-24 uten å tape en eneste kamp i noen turnering før Europa League-finalen i mai. Xabi Alonsos mannskap håper å bevise at de er en reell utfordrer til dette troféet.
Etter et år borte er Liverpool tilbake under den nye sjefen Arne Slot, som kun har spilt Champions League med Feyenoord forrige sesong, da de endte på tredjeplass i sin gruppe bak Atletico Madrid og Lazio.
Juventus er også tilbake, etter kaoset i 2022-23-sesongen, da de tapte fem av seks Champions League-kamper og ble trukket 10 poeng i Serie A for falsk regnskap, noe som betydde at de endte på syvendeplass i stedet for fjerdeplass. Deretter ble de utestengt fra Conference League for brudd på UEFAs Financial Fair Play-regler, noen måneder før Paul Pogba strøk på en dopingtest og ble utestengt i fire år. Den gamle dame endte på tredjeplass forrige sesong, og brakte litt normalitet tilbake i Italia...
...så fikk Max Allegri sparken to dager etter å ha blitt utvist i Coppa Italia-finalen, etter at han hadde reagert med å skjelle ut kampfunksjonærene ogog offentlig vinket av klubbens sportsdirektør, og sportsdirektør, og deretter angivelig truet en journalist. Det er aldri kjedelig i Torino.

Med klokken fra øverst Det nye oppsettet kommer til til å fengsle fans over hele verden; Girona er klar for sin debut; Juventus vender tilbake; Stuttgart vil være blande seg med eliten igjen eliten igjen; det utvidede formatet betyr at Dortmund-fansen ikke bare trenger å se på TV

44 September 2024 FourFourTto

FourFourTto September 202445

JURGEn
KLOPP

Klopps beste Liverpool-kamper

Tyskerens niårige regjeringstid har produsert minneverdige kamper i massevis - Ian Rush,Jamie Carragherog Liverpool Echo og This Is Anfield velger åtte for historiebøkene

Intervjuer Ed McCambridge

Januarens uventede kunngjøring om at Jürgen Klopp ville forlate Anfield ved sesongslutt kom overraskende på engelsk fotball, og sendte den røde halvdelen av Merseyside ut i en langvarig sørgetilstand.
Den tidligere Mainz- og Borussia Dortmund-manageren kom til Liverpool i oktober 2015, som erstatter for Brendan Rodgers, og vant raskt fansen med sin heavy metal-fotball fansen med sin heavy metal-fotball, bjørneklemmer og uvanlige pressekonferanser.
I årene som har gått siden den gang, har Klopp blitt en av klubbens aller største gjennom tidene. Fra den dramatiske seieren over Dortmund, som katapulterte de røde til en europeisk finale i hans første sesong som sjef, til Champions League-tittelen i 2019 og slutten på Liverpools 30 år lange ventetid på en ligatittel en sesong senere, da de slo ut Pep Guardiolas Manchester City, har det vært litt av en reise.
Nå deler de som har vært vitne til det hele med FourFourTwo de kampene fra Klopps periode som de for alltid vil huske best

72 Mai 2024 FourFourTto

LIVERPOOL 4-3 BORUSSIA DORTMUnD
14. april 2016
Kvartfinale i Europa Leaguereturkamp
MATT LADSON
MEDGRUNNLEGGER OG REDAKTØR, THIS IS ANFIELD
Dette var en av de første kveldene under Klopps klopps periode at Liverpool-fansen fylte Anfield Road i forkant av en kamp. Spillerne la ut videoer fra bussen på sosiale medier, og senere snakket de om inspirasjonen disse scenene hadde gitt dem. Det spesielle båndet mellom fansen og Klopps Liverpool ble skapt den kvelden.
IANRUSH
KLUBBLEGENDE (660 OPPTREDENER)
Det er alltid vanskelig når du blir manager i Liverpool, men Jürgen Klopp vant folk med en gang med sin personlighet. Han var så hyggelig, så engasjerende, og han beviste ganske raskt hvilken strålende taktiker han også var. Allerede før den kampen tenkte du: "Dette er for godt til å være sant!
JAMIECARRAGHER
KLUBBLEGENDE (737 KAMPER)
Jeg var på hovedtribunen sammen med sønnen min, akkurat som supportere. Det var en stor kamp, ikke bare med tanke på anledningen, men også fordi det var Dortmund, Klopps gamle klubb, og han hadde nettopp kommet til Liverpool. Det første oppgjøret hadde endt 1-1 en uke tidligere, og fansen deres hadde gitt ham en ekstraordinær "velkommen hjem"-mottakelse, så det føltes som om de fortsatt hadde en bit av hjertet hans. Det var fascinerende å se hvordan han taklet det på Anfield.
PAUL GORST
LFC-KORRESPONDENT, LIVERPOOL ECHO
Da Dortmund gikk opp til 2-0 etter ni minutter, så det ut som om kampen var over, spesielt med den troppen Liverpool hadde på det tidspunktet, som ikke var i nærheten av det nivået det skulle bli. Men de første antydningene til hva som lå foran oss i Klopp-æraen kom til syne den kvelden. Mamadou Sakho gjorde 3-3 i det 77. minutt, og hele stadion hoppet.
CARRAGHER Når man leser navnene på dem som scoret målene for Dortmund den kvelden - Henrikh Mkhitaryan, Pierre-Emerick Aubameyang, Marco Reus - kan man se hvilket godt lag det var. Men den seieren, med Dejan Lovrens scoring i det 91. minutt og feiringen som fulgte, bidro til å sementere ideen om at Jürgen Klopp var fullt og helt investert i Liverpool. Jeg tror det var den første virkelig spesielle kvelden på Anfield under Klopp - den første gangen han fant ut at alt var mulig på slike kvelder
ARSEnAL 3-4 LIVERPOOL
14. august 2016
Premier League
GORST I løpet av sommeren kom blant andre Sadio Mané, Gini Wijnaldum og Joel Matip inn, så byggesteinene hadde begynt å komme på plass. Etter en åttendeplass sesongen før [Klopp hadde kommet etter at den hadde begynt], var oppgaven å kvalifisere seg til Champions League - det var et veldig klart mål i tankene.
CARRAGHER Man blir alltid spent når man ser kampprogrammet for en ny sesong, og Arsenal borte representerte en virkelig tøff åpningskamp. Mané hadde kommet inn for en god slump penger, og det var et stort håp om at han skulle bringe litt respekt tilbake til Liverpool. Så tok Arsenal ledelsen i første omgang, og man lurte på om det kom til å bli en tøff start på sesongen.
GORST Spesielt i begynnelsen kunne Liverpool la bakdøra stå åpen når de gikk for det når de satset, så det var uunngåelig å slippe inn mål noen ganger. Men når det smalt, klarte ikke lagene å håndtere dem. Philippe Coutinho og Adam Lallana gjorde 3-1 i en vill periode på hver sin side av pause, og så dukket Mané opp med et utrolig solomål.
LADSON Det altoverskyggende minnet fra den kampen var Manés mål og feiringen som fulgte, der han hoppet opp på ryggen til Klopp. Jeg tror til og med treneren sa at han ble revet med av følelsene i det øyeblikket, og han burde nok ha holdt seg mer rolig. Men det var da supporterne virkelig skjønte at denne manageren var i ferd med å skape noe spesielt. Arsenal kom tilbake på slutten, men det var ikke nok til å redde uavgjort.
CARRAGHER Mané hadde en utmerket sesong. Uten de enorme prestasjonene tror jeg ikke Liverpool hadde endt blant de fire beste det året, og kanskje hadde ikke signeringene som fulgte ham til Anfield kommet på plass. Jeg vil alltid ha en svakhet for Mané på grunn av det. Han var Klopps første store signering, og for en strålende signering det viste seg å være
LIVERPOOL 5-2 ROMA
24. april 2018
Champions League-semifinale, første kamp
LADSON Etter tre års fravær føltes det utrolig å være tilbake i Champions League i 2017/18 - det er toppen av europeisk fotball. Vi hadde en god vei til semifinalen, og dette var året da fansen adopterte "Allez, allez, allez" som vår hymne for reisen. Det var en episk atmosfære på Anfield da Roma kom på besøk i semifinalen. Vi forventet en tett kamp, så det var helt vilt å lede 5-0 på et tidspunkt. Vi sang og danset på tribunen.
GORST Jeg synes at Mohamed Salah, som vi hadde signert fra Roma sommeren før, sannsynligvis var verdens beste spiller den kvelden. Han satte inn to mål forbi Alisson til 2-0. Det første var en fantastisk curler ved bakre stolpe, og spesielt det andre var ren klasse - han dundret den over en av verdens mest imponerende keepere og fikk ham til å se helt ordinær ut. Deretter satte han opp både Sadio Mané og Roberto Firmino for tap-ins. Han var uspillbar.
CARRAGHER Alisson skulle selvfølgelig få en utrolig innflytelse i Liverpool selv. Men jeg tror at når du ser tilbake på Jurgen sin tid i Liverpool, vil det være to eller tre ting som virkelig skiller seg ut, og den fronttrioen - Mané, Salah og Roberto Firmino - er en av de tingene. Det er noe folk alltid vil snakke om, i flere tiår fremover. Det var den sesongen det kom frem. Det opprinnelige laget han bygde var sentrert rundt den trioen. Og det var også sesongen da vi ble en europeisk gigant igjen. På en måte er vi alltid det, uansett hvor dårlig det går på hjemmebane, men du må fortsette å bevise det, og det gjorde vi igjen det året. Roma representerte en ganske grei trekning i semifinalen, og vi klarte å komme tilbake til den første Champions League-finalen siden 2007. Det gikk ikke som de hadde håpet i finalen mot Real Madrid, da de tapte 3-1 i Kiev, men å komme dit var et tegn på at Liverpool var tilbake på det aller høyeste nivået.
LIVERPOOL 4-0 BARCELOnA
7. mai 2019
Semifinale i Champions Leaguereturkamp
LADSON Jeg hadde tatt turen til Barcelona for å se det første oppgjøret, for jeg hadde alltid ønsket å se Lionel Messi spille for Barcelona. Han leverte en mesterklasse, scoret to ganger og satte opp Luis Suarez, noe som ikke akkurat var det jeg hadde ønsket å se. Liverpool hadde ikke engang spilt dårlig, men det så ut som om kampen var over før returoppgjøret i det hele tatt hadde startet.
CARRAGHER Folk glemmer også ofte at kvelden før denne kampen scoret Vincent Kompany scoret det sene målet for Manchester City mot Leicester som i praksis sikret dem Premier League-tittelen. Så du kan forestille deg Klopp og spillerne hans se den kampen og føle skuffelsen rett før de legger seg. Så må du komme deg opp for å spille mot Barcelona, som leder 3-0 fra det første oppgjøret. I tillegg har du ingen Salah eller Firmino, som begge var skadet. Klopp sa som kjent til spillerne sine før kampen: "Jeg ville ikke trodd det var mulig å vinne denne kampen med mindre det var dere jeg så på - spillerne i dette rommet får meg til å tro på det". Det er det Jürgen handler om: å få spillerne til å føle at de kan gjøre ting som de kanskje ikke tror selv.
GORST Lenge før avspark var stemningen på Anfield nervepirrende, det var den virkelig. Anfield er jo kjent for det, men dette var noe annet - noe enda mer spesielt enn vanlig.
RUSH Jeg satt ved siden av Gerard Houllier på tribunen, og da Divock Origi scoret det første målet etter syv minutter, løftet taket seg fra tribunen. Når ting først er i bevegelse på Anfield på slike kvelder, er det ganske umulig å stoppe dem. Jeg husker at jeg ba om at Barcelona ikke skulle få et mål tilbake, for hvis de hadde scoret, ville vi ha trengt fem!
LADSON Det var ikke bare enveiskjøring - Barcelona hadde sine sjanser, og vi slet med skader. Andy Robertson måtte gå av ut i pausen til fordel for Wijnaldum, og Jordan Henderson var så skadet at han måtte holde kneet i gang på en ergometersykkel i pausen for å komme seg ut igjen til andre omgang. Wijnaldum scoret så et par mål i rask rekkefølge etter pause, og på det tidspunktet var Anfield helt i ekstase. Det var nesten så man ikke kunne høre seg selv tenke.
RUSH Det var måten Liverpool scoret det fjerde målet på - den raske tankegangen fra alle involverte, fra ballgutten til Trent Alexander-Arnold til Divock Origi - som fikk hele kvelden til å føles som en drøm.
CARRAGHER Å levere en slik fantastisk prestasjon, med et svekket lag, er grunnen til at den oppvisningen kanskje aldri vil bli overgått, ikke bare av et Klopp-lag, men av noe Liverpool-lag. Det var den største kvelden i Anfields historie, etter min mening.
RUSH Jeg er enig med Carra. Det er den største kvelden i Anfields historie, og helt der oppe med Istanbul når det gjelder de beste Liverpool-kampene noensinne. Noen av oss gikk opp til styrerommet etter kampen, Jürgen kom inn, og vi feiret fortsatt - vi kunne ikke tro hva vi hadde sett. Men han var så kontrollert. Han var selvsagt glad, men fokusert på neste kamp allerede. Han var ikke som oss
LIVERPOOL 3-1 MAnCHESTER CITY
10. november 2019
Premier League
GORST Liverpool hadde startet 2019-20-sesongen i strålende form, og et par sene scoringer uken før mot Aston Villa sørget for at de lå seks poeng foran i toppen før kampen mot City, som har vunnet hver av de to foregående sesongene. Jeg husker alltid at Klopp på pressekonferansen før kampen sa: "Alle må være i toppform, også han som selger pølser".
LADSON Fabinho scoret en skikkelig rakett og sendte oss i ledelsen 1-0, og så scoret Salah og Mané på hodet og sendte oss ut av syne. Det var en strålende, intens kamp mellom de to beste lagene i England de siste årene. Vi var rett og slett for gode i den perioden.
CARRAGHER Den uken vant Liverpool ligaen. Etter Villa-seieren, selv om det fortsatt var langt igjen, føltes det nesten som om ligatittelen var i boks for Liverpool. Klopp ville ikke ha latt spillerne hans la seg rive med så tidlig i sesongen, men de fleste ville ha sagt at de hadde en hånd på tittelen. De endte den sesongen milevis foran, med 99 poeng.
RUSH Vi måtte vente i 30 år på at Liverpool skulle vinne en ny ligatittel, og det var veldig frustrerende som tidligere spiller og supporter å være vitne til - da de endelig kom over streken den sesongen, var det tøft, for COVID gjorde at de ikke kunne feire skikkelig med fullt hus. Jeg var så heldig å få være med på pokalfeiringen, men det var synd at ikke alle kunne være der i det øyeblikket.
CARRAGHER Liverpool er det eneste laget som har gitt City en skramme når det gjelder å vinne titler de siste årene. De tok Premier League fra dem, de slo dem ut av Champions League i 2018, de slo dem i FA-cupen på vei til å vinne den i 2022. Klopp har hatt evnen og den taktiske intelligensen til å komme under huden på Pep mer enn noen annen manager i løpet av deres karrierer, og sammenstøtene har sjelden skuffet. Det har vært en av de store rivaliseringene i engelsk fotball
VILLARREAL 2-3 LIVERPOOL
3. mai 2022
Semifinale i Champions Leaguereturkamp
GORST Det jeg husker aller best er været i Spania den dagen. Jeg var der ute, og det hadde øset ned. Da vi kom til stadion, var banen full av vann. El Madrigal er et lite, trangt stadion - bare rundt 20 000 - og det var en veldig merkelig stemning i luften. Liverpool ledet 2-0 fra det første oppgjøret på Anfield, og de trodde nok at det kom til å bli en enkel kamp. Det ble det ikke.
LADSON Vi hadde ikke en spesielt stor tropp, og kampene kom tett i tett. Vi så usedvanlig svake ut fra første fløyte. Da Villarreal gikk opp til 2-0 i første omgang, tenkte du: "Vent litt, vi kan være i alvorlige problemer her".
CARRAGHER Jeg var på kampen som ekspertkommentator, og jeg ble litt bekymret da Liverpool kom under 2-0. Men på det stadiet hadde du alltid så stor tiltro til at et Klopp-lag ville få jobben gjort.
GORST Fabinho skjøt inn ett etter pause, og 12 minutter senere ledet vi 3-2 og var ute av syne sammenlagt. Luis Diaz hadde kommet inn og scoret. Han har vært en annen fantastisk signering i Klopp-æraen - en spiller som bare har slått til som en del av et velsmurt maskineri.
CARRAGHER De tapte deretter Champions League-finalen - det tredje tapet under Klopp i en europeisk finale, hvis du inkluderer Europa League-finalen mot Sevilla etter seieren over Dortmund i 2016. Det, i tillegg til at de endte på andreplass i Premier League den sesongen med 92 poeng, var et hardt slag. Klopp hadde vært på vei mot en firedobbelt trippel, men kom smertelig til kort i de to største turneringene. Det føltes nesten som en skuffende sesong, noe som er latterlig med tanke på at de vant FA-cupen og ligacupen.
RUSH Når jeg sammenligner det siste Liverpool-laget med lagene jeg spilte for på 1980-tallet, må du må du si at det kliniske overtaket var den viktigste forskjellen - bare det å komme over streken og vinne disse medaljene. Det er ikke for å sammenligne dem når det gjelder kvalitet, for Klopps Liverpool har vært så underholdende og vunnet mye sølvtøy selv. Men du kan kanskje hevde at de burde ha vunnet enda mer, ettersom de har vært gjennomgående strålende
LIVERPOOL 7-0 MAnCHESTER UnITED
5. mars 2023
Premier League
GORST Jeg tror Liverpool fortsatt kjente på smerten etter å ha gått glipp av Quadruple, da de gikk inn i 2022-23-sesongen. Det var ikke en god sesong for Liverpool, og Klopp begynte å se sliten ut. De var ute av tittelkampen, ute av cupene og i ferd med å bli slått ut av Champions League da Manchester United ankom Anfield i mars. Fansen ba bare om en seier.
CARRAGHER Det var en merkelig kamp, for Cody Gakpo scoret bare 1-0 til pause, og man forventet en knivskarp andre omgang, men så brøt helvete løs og Liverpool scoret seks mål uten å svare. Den kampen vil det bli snakket om om 20 eller 30 år - den vil bli husket med større glede enn noen pokalsuksesser. Mot dine største rivaler forventer du aldri å vinne 7-0. Det vil aldri bli overgått - ingen vil noen gang slå Manchester United 8-0. Liverpool-supporterne vil verdsette det for alltid. Det vil jeg også, spesielt når jeg kjenner Gary Neville som jeg gjør!
RUSH Jeg synes Liverpool tok foten av gassen mot slutten. De kunne ha scoret flere mål, men i stedet begynte de å vise seg frem. Det var fire forskjellige målscorere også, noe som er imponerende. Det er et oppgjør mellom de to største klubbene i England; sannsynligvis den største rivaliseringen og de mest støttede lagene i verden. Vi var i drømmeland.
LADSON Jeg nøt det selvfølgelig, men jeg tror det hadde vært enda morsommere om vi hadde vunnet noe sølvtøy den sesongen. Det var en av de dårligste sesongene vi hadde under Klopp, men vi knuste likevel noen lag - inkludert Bournemouth, 9-0. Vi hadde fortsatt strålende spillere, men vi manglet kontinuitet. Det som overrasket meg mest, var at Erik ten Hag på en eller annen måte overlevde julingen. Jeg er ikke sikker på at noen Liverpool-manager, Klopp inkludert, ville overlevd å bli banket 7-0 på Old Trafford.
CHELSEA 0-1 LIVERPOOL
25. februar 2024
Ligacupfinalen
GORST Kunngjøringen om at Klopp skulle forlate klubben kom overraskende på alle - også på oss som dekker klubben til daglig. Etter at nyheten ble kjent i slutten av januar, ble vi innkalt til den offisielle pressekonferansen, som var langt travlere enn vanlig. Han snakket en stund om sin utmattelse og gjentok grunnene til at han ønsket å forlate klubben, og etterpå fikk jeg og noen kolleger på de nasjonale titlene litt ekstra tid med ham også. Han var veldig avslappet og nevnte at det var på tide for ham å tilbringe mer tid med familien og ta en pause. Ligacupfinalen noen uker senere representerte den første ordentlige sjansen for byen til å ta farvel med en avfarvel til en av tidenes største Liverpool-sjefer.
LADSON Klopp har tidligere snakket om at han setter pris på ligacupen fordi han mener semifinaler og finaler så tidlig i sesongen kan bidra til å skape en vinnerambisjon foran innspurten. Han ble tvunget til å ta ut et reservelag på grunn av at spillere som Salah, Darwin Nunez og Dominik Szoboszlai var fraværende. Han satte også fem unge spillere på benkenpå benken som knapt hadde startet en seniorkamp i fotball i noen turnering i løpet av karrieren. Tre av dem var på banen da Virgil van Dijk scoret seiersmålet i ekstraomgangene. Det var symbolsk for alt Klopp tror på som manager: å gi unge spillere en sjanse til å skinne og gi dem selvtilliten til å konkurrere på seniornivå.
CARRAGHER Jeg var så stolt av det laget. Det var en av de beste pokalseirene under Klopp. Det var modig av Jürgen å ta inn de unge før ekstraomgangene, og det var noe helt spesielt. Å slå Chelsea, som har vært en rival i lang tid og nesten vår motsats med Liverpool som det gamle etablissementet og Chelsea som nyrike, var enormt, spesielt med tanke på pengene de har brukt under Todd Boehly. Da du så Liverpool vinne den dagen, følte du deg veldig stolt. Hvis Liverpool hadde tapt den kampen, ville det lagt mye mer press på å vinne et nytt trofé denne sesongen.
RUSH Det handler om managment, og at Klopp var modig nok til å spille dem i en finale. De sviktet ham ikke. Det er stort å spille på Wembley når du er ung. I min andre kamp for Liverpool spilte jeg i omkampen i ligacupfinalen, og vi vant over West Ham. Å vinne et trofé i så ung alder gir deg den selvtilliten. Denne årgangen vil føle det på samme måte - de har allerede en medalje i bagasjen. Klopp ga dem plattformen til å gå videre og gjøre bedre ting.

På topp Møter The Kop før et gjensyn med DortmundOver Dette er grunnen til at han ikke bruker dressØverst til høyre Tilbake med brask og bram i Liverpools Champions League-retur

FourFourTwo Mai 202473

NedenforÅ slå Barcelona 4-0 var spesielt på alle måterTil høyreAlle smiler før avspark ... helt til første fløyte går

74 Mai 2024 FourFourTto

"Denne oppvisningen vil kanskje
aldri bli overgått av noe
noe liverpool-lag. det
var den største kvelden
i anfields historie"

FourFourTwo Mai 202475

76 Mai 2024 FourFourTto

Med klokken fra høyre"Nei, den er min"; vinne med barna (på en måte); "Ingen vil noensinne slå Manchester United 8-0", sier Carragher og legger ned hansken; fokusert foran Villarreal

FourFourTwo Mai 202477

BUKAYO
SAKA

Kjærlighet
alltid medns

28 Oktober 2024 FourFourTto

Det var med disse ordene Bukayo Saka signerte sin melding til fansen etter at straffesparket i EM 2020 resulterte i foraktelige rasistiske tilrop. Arsenals folkekjære kantspiller har brukt tre år på å stilne slike reaksjoner - legender, fans og de som har jobbet med ham forteller FFT hvordan

FourFourTto Oktober 202429

On 1. august 2019 dukket Arsenals store nye håp opp. Unai Emery var overbevist om at han hadde funnet en venstrefot som kunne score mål fra høyrekanten, mannen som skulle lede The Gunners inn i fremtiden.
"Han vil tilføre fart, kraft og kreativitet, med mål om å bringe flere mål til laget vårt", erklærte den baskiske sjefen. "En kantspiller av topp klasse har vært et av våre hovedmål."
Nicolas Pepe kostet Arsenal 72 millioner pund, noe som er klubbrekord, men klubben trodde at 24-åringen fra Lille skulle lede dem tilbake til topp fire og videre. Det viste seg at han bare hadde scoret 16 ganger i Premier League i løpet av tre sesonger med The Gunners - 4,5 millioner pund per mål.
Spilleren Emery trengte hadde vært i klubben i 11 år, etter å ha flyttet fra Watford da han bare var syv år gammel. Seks uker etter Pepes ankomst ble rekordovergangen satt på benken i Arsenals første Europa League-kamp for sesongen, mot Eintracht Frankfurt. Inn på laget kom 18 år gamle Bukayo Saka.
Hva ble resultatet? Et første seniormål, krøllet søtt i det nedre hjørnet fra utenfor boksen, og to målgivende pasninger i en 3-0-seier på bortebane. Denne gangen hadde Emery hadde sett fremtiden. Arsenals Starboy var her - og det var ikke Nicolas Pepe.
Emerys roadrunner
Religion er et ømtålig tema, som alle som har tilbrakt mer enn 10 minutter i et middagsselskap i en forstad vil fortelle deg. I et stadig mer sekularisert samfunn kan ens tro bli gjort narr av - uansett hvor beige og velmenende den er - men likevel er den likevel avgjørende for mange moderne fotballspilleres repertoar. Enten det er for å rasjonalisere de eteriske begavelsene deres, eller om de rett og slett trenger noe større å tro på, så fungerer det bare.
Saka er ikke annerledes. "Bibelen min var en gave fra faren min", sa han en gang. "Jeg prøver å lese i den hver kveld før jeg legger meg. Jeg memorerer budskapene, hva de betyr, og prøver å ta det med meg inn i livet mitt."
Bukayo ble født i Ealing, vest i London, av foreldre som hadde emigrert fra Nigeria, og fornavnet hans er hentet fra yoruba, som betyr "gir lykke". Han har gjort mye av det for Arsenal-supportere de siste årene, etter å ha finpusset ferdighetene sine hjemme.
"Jeg har mistet mange fotballer", avslører han. "I hagen vår er det en busk, så hvis du sparket den over ende, fikk du den ikke tilbake - kampen var slutt, og alle var sinte på meg på meg. Jeg kjøpte en ny neste dag, og så gå og spille igjen."
Etter å ha byttet Watford ut med Arsenal i 2008, gikk han under radaren i Gunners' ungdomssystem ungdomssystem, i hvert fall for fansen. "Han ble ikke snakket like mye om på akademiet som for eksempel Jack Wilshere", sier Arseblog skribent og livslang supporter Tim Stillman. "Jeg tror ikke noen sa: 'Dette kommer til å bli den neste store Arsenal-spilleren'."
I klubben var folk imidlertid klar over Sakas gryende talent. Darren Burgess ble ansatt som elitesportssjef hos The Gunners i 2017, før det som skulle bli Arsene Wengers siste sesong på Emirates. Saka var fortsatt tre måneder fra 16-årsdagen sin. "Akademifolkene sa at vi hadde noe spesielt", forteller australieren, som tidligere hadde jobbet for Liverpool, til FFT. "Reiss Nelson, Joe Willock og Emile Smith Rowe var tre å se på, men de sa at Bukayo sannsynligvis var atletisk foran dem alle. Arsene kjente til ham, og visste at han kom til å bli et spesielt talent."
Ikke lenge etter Wengers avgang trente Saka med A-troppen for første gang.
"Noen ganger ønsker treneren å spille 11 mot 11 på trening, men så får man skader, og da velger akademitrenerne hvem som er i stand til å håndtere førstelagsmiljøet og bli med", forklarer Burgess. "Bukayo var alltid den som ble hentet opp fra akademiet. Det tok omtrent 45 minutter av en 11 mot 11-kamp før Unai Emery sa: 'Jeg liker denne', bare på grunn av måten han beveget seg på, skarpheten hans. Spillere som Mesut Özil sa: 'Jøss'."
Den sesongen debuterte Saka på førstelaget som innbytter i gruppespillet i Europa League mot Vorskla Poltava. The Gunners' andre strake mislykkede kvalifisere seg til Champions League - en tørke som skulle komme til å vare i seks sesonger - var en fordel for talentet, ettersom Europa League er ideelt for å teste ut akademiprodukter.
"Unai og trenerteamet hans hadde et spansk ord for unge Bukayo, correcaminossom som kan oversettes til "veisløper", fordi han var så rask og eksplosiv", sier Burgess. "Den eneste gangen jeg hadde sett den eksplosiviteten før, var da Raheem Sterling gikk fra akademiet til førstelaget i Liverpool. Bukayos fire første steg var til og med raskere enn Raheems.
"Den andre tingen som virkelig skilte seg ut var Bukayos holdning. Noen gutter kommer inn i førstelagstroppen, bytter bil, skaffer seg en ørering og en tatovering. Det var aldri slik med ham. Han var veldig stille, og uansett hva vi utsatte ham for på trening, så taklet han det. Hvis han ble sparket, reagerte han ikke. Hvis han scoret et mål, var han avslappet. Han var rolig, og det er så viktig."
Saka hadde også allerede integrert seg i England, og hadde avansert gjennom aldersgruppene fra U15-laget. Hans evne til å spille kamp etter kamp var allerede tydelig.
"Nelson, Willock og Smith Rowe hadde alle tidlig problemer med bløtdelsskader, ettersom de spilte ungdomslandslagsfotball i tillegg til å trene med A-landslaget og spille en og annen cupkamp", sier Burgess. "Det var aldri noe problem med Bukayo. Selv da han var 16 eller 17 år, var han nummer én på de fysiske testene våre, den mest eksplosive spilleren - selv da vi hadde Pierre-Emerick Aubameyang i sin beste alder.
"Jeg husker at jeg hadde samtaler med hans ungdomslandslagstrenerne hans om hvordan de sa: "Nei, vi bruker denne fyren, beklager, han er for god". Han var bare i stand til å håndtere alt og blomstre.
"Da Sterling kom inn på førstelaget i Liverpool, ønsket Kenny Dalglish å være forsiktig med taklingene på ham på trening - han gikk glipp av tre eller fire uker etter en Martin Skrtel-knusing tidlig. Med Bukayo var det bare "inn med deg". Han kunne unngå taklinger. Han han var for rask for folk."
"Se opp for den golfbagen..."
Saka spilte bare 123 minutter på førstelaget fotball i løpet av sin første season. Unggutten fikk fikk det meste av spilletiden i de lavere aldersgruppene, blant annet for U21-laget i EFL Trophy, der han scoret mot Portsmouth etter å ha startet i 6-2-tapet for Cheltenham.
Tidlig i den påfølgende sesongen, i september 2019, fikk han sitt gjennombrudd i kampen mot Eintracht Frankfurt. "Da han begynte å spille, var det åpenbart at han hadde det som skulle til", sier Gunners-legenden Alan Smith til FFT.
Først ble Saka brukt på venstrekanten, før han fikk en periode som venstreback. "Ingen trodde at han skulle bli en fyr som kunne bidra med 30 mål i løpet av en sesong fra høyrekanten", sier Stillman. "Han kunne ha blitt Arsenals neste Ashley Cole, han kunne ha blitt en stor sentral midtbanespiller, han kunne ha vært en stor venstrekant. Han var ganske god overalt, på grunn av intelligensen hans. Over tid gikk det fra "Han kan bli en veldig god starter", til "Denne fyren kan bli en statue hvis han blir i Arsenal lenge nok".
"Han er en av de menneskene du møter i livet som bare utmerker seg i alt. Vi begynte å høre at han hadde fått 17 A*-er i GCSE-eksamen eller noe [..Ler], selv om du ikke er så mye på skolen når du er en 16 år gammel fotballspiller. Hvis han hadde studert for å bli lege, ville han ha blitt en strålende lege. Han ville sannsynligvis ha blitt en strålende advokat, eller hvis han hadde laget kaffe på Costa, ville han ha laget den beste kaffen den beste kaffen. Til og med i sommer spilte han golf med det engelske landslaget - det var visstnok første gang han noen gang hadde hatt en golfsving, og han gjorde det helt perfekt." Riktignok, FFT bør legge til at videoer viste ham feire den vellykkede svingen ved å falle over sin egen golfbag og lande flatt på ansiktet, til lagkameratenes store fornøyelse.
Baskeren Mikel Arteta erstattet Emery emery midtveis i Sakas gjennombruddssesong - Stjernen kunne kanskje til og med ha fortsatt som venstreback hvis ikke covid-19 hadde stoppet sesongen i mars. "Det var en hjemmekamp mot Sheffield United like etter at Arteta hadde tatt over, med Saka som venstreback og Gabriel Martinelli på venstrekanten", minnes Stillman. "De kombinerte seg frem til et mål, og du tenkte: 'Her ser jeg fremtiden til Arsenal'. Selv på venstrebacken ble laget bygget rundt Saka - de droppet Granit Xhaka for å dekke opp på venstrebacken, slik at Saka kunne rykke opp.
"Da fotballen gjenopptok den sommeren, satte Arteta ham på høyrekanten mot Wolverhampton. Alle sa: "Virkelig?", men Arteta hadde innsett at denne fyren er så god at vi må få ham lenger opp i banen og foran mål. Saka scoret, og alle tenkte: "Ah, nå skjønner jeg det."
Den fantastiske volleyen på Molineux kom tre dager etter at han hadde signert en ny langtidskontrakt - han endte på tredjeplass i klubbens kåring av sesongens spiller, men ble overraskende nok utelatt fra FA-cupfinalen mot Chelsea, og så hele kampen fra benken. Saka klaget ikke - det ligger rett og slett ikke i hans natur. I stedet la han hodet i bløt og og fortsatte fremgangen i starten av neste sesong, noe som neste sesong, noe som førte til hans første landslagsoppkalling i oktober.
"Han hadde kommet opp fra U21-laget et par ganger før det - Gareth Southgate var flink til å integrere unge spillere når han hadde muligheten til det", forteller Allan Russell, Englands daværende angrepstrener, til FFT. "Bukayo hadde så mye finesse, ikke bare i sine tekniske ferdigheter, men også i beslutningstakingen. Han hadde verdens største smil, men han var også rolig. Folk ble varme på ham.
"Noen ganger kan uutdannede mennesker tro at det å smile for mye er en svakhet, men det er det ikke. Når han trengte det, viste han mot, besluttsomhet og fokus. Han er alltid trygg på seg selv - på hvem han er, på hva han kan gjøre. Det er det de tre prosent beste har. Det vi alltid pleide å diskutere som trenere, var at ingenting påvirket ham.
"Mange spillere har ikke den selvtilliten før de er midten eller slutten av 20-årene. Han hadde det fra da han først han kom med i troppen."
Sakas tidlige kamper for England kom som venstreback. En debut i en 3-0-seier i en vennskapskamp over Wales, bak lukkede dører på Wembley, ble innledet med ytterligere tre kamper den høsten: en vennskapskamp mot Irland, og deretter Nations League-kamper mot Belgia og Island.
"Noen spillere kom inn på laget, og du lurte på hvordan de ville takle det", reflekterer Russell. "Det var aldri noen skepsis med BukayoBukayo. Det var bare: "OK, han spilte en god kamp, det var akkurat det vi forventet. På treningene jobbet vi med kantspillerne om hvilke innlegg og innlegg og pasninger vi ønsket mot neste neste motstander. Bukayo jobbet med ulike typer innlegg - han var en drøm for en trener, og taktisk veldig skarp. Du vil ikke finne noen som vil snakke stygt om ham. Å trene spillere handler om hvorvidt du kan stole på dem. Bukayo kunne du sette i en hvilken som helst situasjon og stole på at han gjorde hva du ville."
Bamse og iskrem
Saka fulgte de tidlige England utflukter med sin første virkelige målfest for Arsenalfor Arsenal - han begynte med å finne nettmaskene sammen med Alexandre Lacazette og Granit Xhaka i en seier over Chelsea på Boxing Day og utløste "Boom! Laca, Xhaka, Saka", en hyllest til reggae-DJ-en Apache Indians hit fra 1993. Ytterligere tre mål ble scoret i løpet av de neste fem ligakampene, alle fra høyresiden.
Saka ble kåret til sesongens spiller i Arsenal, men en mindre skade tvang ham til å trekke seg fra England i mars - og selv om han ble tatt ut i den foreløpige troppen til EM, kunne han ha gått glipp av den endelige uttaket hvis det ikke hadde vært for en sen skade på Mason Greenwood.
Det var en Glidende dører øyeblikk. Dagen etter Greenwoods uttak scoret Saka sitt første engelske mål, og ga Southgates lag en 1-0-seier i en treningskamp mot Østerrike på Middlesbrough's Mot Østerrike på Riverside Stadium i Middlesbrough.
19-åringen var ikke med i Three Lions' første gruppespillkamper mot Kroatia og Skottland, men etter to uinspirerende engelske opptredener var Saka et overraskende valg på høyrekanten foran Phil Foden, Marcus Rashford og Jadon Sancho mot Tsjekkia.
Det var logikk i avgjørelsen. Saka hadde revet den tsjekkiske venstrebacken Jan Boril i fillebiter i kvartfinalen i Europa League to måneder tidligere, og Slavia Praha-spilleren måtte kobles ut i pausen for å holde seg selv ved sine fulle fem.
Da Saka igjen møtte Boril for England, imponerte han så mye at han har startet nesten alle Three Lions-kampene han har vært tilgjengelig for siden. "Han var enestående", sa Southgate rett og slett etter sluttsignalet.
Saka startet de berømte knockout-seirene over Tyskland og Danmark - en liten skade holdt ham ute av kvartfinalen mot Ukraina, før en taktisk endring til en trebackslinje gjorde at han var tilbake på benken i finalen. Han ble byttet inn i andre omgang, og hans driblende løp tvang Giorgio Chiellini til å gå i landbruket, og trakk Saka i bakken med et skjortetrekk så kraftig at klippene av det verdensomspennende gule kortet gikk viralt og ble et symbol på Italias no-nonsense-forsvar. Hvordan kunne du ellers stoppe ham?
Azzurris robuste forsvar gjorde at kvelden kvelden endte med det som helt sikkert vil vise seg å være det verste øyeblikket i Sakas karriere, uansett hva som skjer herfra. Han gikk modig med på å ta Englands femte straffespark, men han hadde ikke trengt å stille opp om ikke Jordan Pickford hadde reddet Jorginhos straffespark og forlenget straffesparkkonkurransen etter Rashford og Sanchos feil. Han måtte score.
Plutselig hvilte Englands håp om å vinne sin første store turnering siden 1966 på en tenåring, som bare hadde fått sin niende landskamp. Saka slo straffen sin rent til venstre for Gianluigi Donnarumma, men i en god høyde for målvakten kunne redde. For å skjule et uttrykk av ren for å skjule et traume, begravde han ansiktet i skjorten, mens lagkameratene gjorde sitt beste for å trøste ham - raskt etterfulgt av landslagssjef Southgate, som hadde opplevd noe lignende under EM i 96.
"Det var forferdelig", husker Arsenal-supporter Stillman. "Som England-supporter går du gjennom en slik situasjon uansett, men det er noe ekstra når det er en Arsenal-spiller du virkelig liker. Jeg var så nedtrykt. Jeg sa til kona mi: "Jeg ville bare ikke at det skulle være Saka - jeg kunne ha taklet hva som helst annet, men jeg ville bare ikke at det skulle være ham."
Alan Smith, Arsenal-legenden og tidligere engelsk landslagsspiller, er enig. "Det er ditt verste mareritt, på Wembley, i EM-finalen, å bomme på et straffespark på den måten", sier han til FFT. "Gudskjelov at han har kommet seg gjennom det, for det kan ødelegge en spiller."
Sancho har bare spilt én kamp til for England, og har forsvunnet ut av troppen. Rashford har også mistet plassen i Three Lions. Alle tre ble utsatt for rasistiske tilrop umiddelbart etter finalen, og Saka svarte fire dager senere med en uttalelse på sosiale medier. "Jeg følte at jeg hadde sviktet dere alle, men jeg vil ikke la det øyeblikket eller negativiteten jeg har mottatt denne uken knekke meg", erklærte han. "Jeg må takke alle som har støttet meg. Kjærligheten vinner alltid."
Fotballen samlet seg rundt tenåringen. Da Saka kom tilbake til Arsenal for pre-season, ble en hel vegg var en hel vegg på innendørsbanen på Gunners' treningsfelttreningsfeltet var dekket med støttebrev fra støttebrev fra fansen.
"Jeg ble helt målløs", sa han noen uker senere, da han fortalte om følelsene sine da han så hvor mange bokstaver som prydet veggen veggen foran ham. "Arsenal prøver å pakke dem ned for meg og få dem hjem til meg - det er vanskelig, for det er så mange. Et av dem var fra en liten gutt som skrev: 'Ikke vær lei deg, jeg vil gjerne spille fotball med deg, jeg skal kjøpe en is til deg for lommepengene mine'. En dag kan jeg kanskje spille fotball med den gutten."
Amazons Alt eller ingenting dokumentar om klubben bidro til det møtet, da åtte år gamle Teddy besøkte Emirates, nøt en is med Saka og fikk en runde på banen på banen. Det var et så rørende øyeblikk, delt av to rene hjerter.
Noen uker etter EM dro Arsenal til Tottenham for å spille en vennskapskamp, som en del av en serie for å samle inn penger til den veldedige organisasjonen Mind for psykisk helse. Spurs-fansen applauderte Saka da han ble byttet inn, noe som var helt på sin plass med tanke på formålet kampen var til inntekt for. Til tross for klubbenes bitre rivalisering ønsket de å vise tenåringen at mishandlingen han hadde mottatt var et problem som overskred fotballens grenser. De sto med ham.
Endre det som Beckham
Saka viste sin mentale styrke den sesongen, og hadde sin beste sesong i klubbens liga så langtvel så langt med 11 Premier League-mål, seks flere enn i 2020-21, og ytterligere syv målgivende pasninger. Mot slutten av sesongen, til tross for Wembley-elendigheten, tok han til og med straffespark for Gunners for første gang, og scoret mot Chelsea og Manchester United.
Måten Saka kom seg tilbake på, minnet Darren Burgess om hvordan David Beckham kom seg etter utskjellingen han fikk etter et rødt kort under VM i 1998, og raskt førte Manchester United til trippelen.
"Karakteren til begge to skinte igjennom i en tid med motgang", sier Arsenals tidligere elitesportssjef. "Da Bukayo bommet på straffen i EM, syntes jeg så synd på ham, men jeg tenkte: 'Hvis noen kan takle dette, på grunn av troen og karakteren hans, så er det ham - han kommer til å klare seg'. Til syvende og sist var det slik det ble."
Saka ble Arsenals beste spiller for sesongen igjen den sesongen, og ble den første personen som vant prisen for andre år på rad siden Thierry Henry vant tre på rad fra 2003 til 2005. I 2022-23 økte han antall mål i Premier League ytterligere til 14, i tillegg til 11 målgivende pasninger. De fremragende prestasjonene var en viktig årsak til at The Gunners var en overraskende tittelutfordrer, noe som ga ham en ny kontrakt frem til 2027 og prisen som PFA Young Player of the Year.
"Noe av det beste med ham er hans stabilitet - det er veldig sjelden han ikke påvirker en kamp", sier Smith. "Han har alltid alltid noe å si, enten det er å score et mål, skape eller skaper problemer for motstanderens back. Han er nesten alltid i form også, noe de beste spillerne er.
"Han er ikke en som spankulerer rundt - han er veldig elskverdig og umulig å mislike - men han vet at han er en god spiller."
Arsenal-legenden Emmanuel Petit er rask med å fremheve hva han liker best med nordlondonernes sjefskreatør.
"Alt!" sier den tidligere Premier League- og VM-vinneren til FFT. "Jeg liker ham virkelig - jeg kjenner ham ikke, men jeg vil gjerne møte ham ham og ta en prat med ham om fotball, for han er en intelligent, følsom fyr med med en god utdannelse.
"Han har et fantastisk engasjement, han har ære og verdier, og du kan se det på banen - hvordan han oppfører seg hver gang han har på seg Arsenal-trøya, med lagkameratene sine og også motstanderne når han blir sparket. jeg ser aldri at han prøver å svare med dårlig språk eller oppførsel - han ser alltid ut til å han alltid å gi et svar med ballen ved føttene, og prøver prøver å gjøre en forskjell.
"Jeg liker innvirkningen han har hatt siden han begynte å representere Arsenal, spesielt etter det som skjedde med landslaget og all kritikken. Mentalt har han vist en strålende modenhet og personlighet - steg for steg har han blitt en av de beste spillerne i sin posisjon i England, og også i Europa.
"Han er akkurat den typen lagkamerat jeg gjerne å ha i garderoben."
Midtveis i 2022-23-sesongen hadde Saka også scoret to ganger i Englands VM-kvalifiseringskamp mot Iran i Qatar, inkludert et flott volleymål i første omgang, og han scoret igjen i åttedelsfinalen mot Senegal. Under kvalifiseringen til EM 2024 scoret han flere mål - i en hjemmeseier over Ukraina, og mot Nord-Makedonia på Old Trafford, da han scoret karrierens første hat-trick. I september samme år beholdt kantspilleren sin status som årets spiller i England, da han gikk til topps i avstemningen blant supporterne.
I 2023-24 tok han Arsenal enda nærmere Premier League-tittelen, med 16 mål og ni målgivende pasninger. "Arteta lar ham bare gjøre det han skal", sier Smith. "Arsenal har en god lagstruktur. Det er langt fra ukontrollert, men når han er på ballen, får han lov til å uttrykke seg."
Stillman mener at smart man-management har spilt en rolle. "For et par år siden ble Saka litt forferdelig i en kamp mot Aston Villa", sier Arseblog-skribenten. "Arteta var ganske usympatisk, og sa i bunn og grunn: 'Sånn er livet, hvis du er en god spiller, vil gutta stoppe deg'. Han ville ikke at Saka skulle føle seg som et offer, han ville at han skulle reise seg og gå løs på folk igjen og igjen. Wilfried Zaha ble sparket mye og lot det gå inn på seg. Neymar også. Arteta var tøff i trynet - han dalt ikke med ham."
Sommer for frelse
Før EM 2024 ville Saka brukt det samme  Arteta-innpodet tøffhet mer enn noen gang. Noen dager før turneringen hadde avisene etter 1-0-tapet for Island på Wembley, selv om Arsenal-spilleren bare hadde kommet inn som innbytter i det 65. minutt.
"De som bestemmer hvilken spiller som skal på baksiden, vet hva de gjør", sa den legendariske tidligere Arsenal-angriperen Ian Wright. Antirasistkampanjen Kick It Out klaget også på at en svart spiller hadde blitt valgt, med tanke på hva som hadde skjedd etter EM-finalen tre år tidligere.
I løpet av karrieren har Saka unngått å bli gjenstand for negative avisartikler om privatlivet sitt, noe andre spillere har fått erfare. "Hvis han hadde vært noe annet enn helt og holdent ren, ville det ha blitt tatt opp," sier Stillman. "Jeg er sikker på at noen har rotet gjennom søppelkassene hans mer enn én gang, men det var ingenting der."
I Tyskland stod Saka for innlegget til Jude Bellinghams tidlige mål i Englands EM-åpningskamp mot Serbia, og måtte deretter vise sin allsidighet og bytte til høyre ving midtveis i turneringen. Hans utligning mot Sveits i åttedelsfinalen både reddet England fra nederlag og ga ham sjansen til å få forløsning i straffesparkkonkurransen.
Denne gangen ledet Three Lions allerede da Arsenal-spilleren gikk frem til det tredje straffesparket. Saka skjøt på samme side av målet som i EM-finalen i 2020 og fant nettet denne gangen, men skuddet var plassert lavere og nærmere hjørnet. Han hadde uansett sendt keeper Yann Sommer feil vei.
"Hans mentale motstandskraft skinte gjennom i det øyeblikket øyeblikket", sier den tidligere landslagstreneren Russell. Sakas reaksjon var å spisse ørene mot publikum, slå i luften og smile. Det var ingen av de rå følelsene, og det tilsynelatende sinnet, som strømmet ut av Stuart Pearce etter straffesparkseieren mot Spania i EM 96, seks år etter at han fortvilte i semifinalen i VM i 1990.
Sakas rolige fremtoning hadde vist seg igjen. "Jeg tror ikke det var en følelsesladet avgjørelse å ta den straffen - jeg tror ikke det var "jeg begraver dette spøkelset"," sier Stillman. "Det var bare: 'Jeg tar straffer, og jeg er en god straffeskytter. Jeg kommer sannsynligvis til å score."
England vant ikke EM 2024, men Saka var uten tvil den farligste spilleren i store deler av finalen, selv om mye av praten før turneringen hadde handlet om at Harry Kane, Jude Bellingham og Phil Foden var lagets tre største stjerner.
For Three Lions har Saka hele tiden vært mer effektiv enn minst én av de tre, men hans diskré natur gjør at han ikke alltid får den anerkjennelsen han fortjener. "Han flyr under radaren", sier Russell. "Han er ikke en flash-gutt og gjør ikke noe for å få medieoppmerksomhet. Han er den stille snikmorderen."
I likhet med Arjen Robben, både på klubb- og landslagsnivå, vet alle at han ønsker å skjære inn med venstrefoten og skyte. Det betyr ikke at motstanderne kan hindre ham i å gjøre det. "Du kan analysere det, du kan trene hele uken for å bekjempe det, men når det skjer, kan du påvirke det?" fortsetter Russell. "Som oftest kan ikke spillerne det. Og hvis de dekker innsiden, tar han dem bare på utsiden."
Det er derfor ikke så rart at han nylig ble nominert til Ballon d'Or for andre år på rad. Saka har allerede spilt 42 landskamper i en alder av bare 23 år - hvis alt går etter planen, kan han bli den tredje yngste spilleren noensinne til å nå 50 landskamper, bak Wayne Rooney og Michael Owen. "Han kommer til å nå 100 landskamper, det er det ingen tvil om", sier Russell entusiastisk.
Allerede nå nærmer Saka seg statusen til en Arsenal-storhet. Nå, etter å ha vunnet kun ett stort trofé med The Gunners - FA-cupen i 2020, som ubenyttet innbytter - ønsker han å begynne å levere sølvtøy til klubben han elsker så høyt. En Premier League-tittelen, klubbens første siden Invincibles-kampanjen i 2003-2004, ville forsegle hans plass i Arsenals pantheon.
"Det hjelper alltid å bli klassifisert som en storhet i Arsenal når du vinner et trofé", sier Alan Smith, som har vunnet ligaen to ganger og var med på laget som vant Europacupen for cupvinnere i 1994. "Men han kan ikke gjøre så mye mer enn det han allerede gjør. Han fortjener å vinne ligaen, kanskje til og med Champions League."
At han er et talent fra hjemlandet gjør båndet enda sterkere. "Hvis du snakker om det beste Arsenal-akademiproduktet noensinne, så er det Tony Adams og Liam Brady, men Saka er med i den samtalen", sier Stillman. "Hvis han hadde blitt i Arsenal hele karrieren, kunne han potensielt slått rekorden for antall kamper og til og med vært på vei mot scoringsrekorden.
"Hvis Arsenal vinner Premier League-tittelen i løpet av de neste par årene, kommer han til å være en viktig grunn til det. Arteta og Saka har vært de to viktigste elementene - det har minnet meg mye om da Wenger hentet Henry fra Juventus, og vi tenkte: "OK, denne fyren tar oss til et nytt nivå nå".
"Tjue år er det lengste vi har gått uten å vinne ligaen, siden klubbens første tittel i 1931. Hvis Saka hjelper oss med å vinne den, får han øyeblikkelig legendestatus, som Mo Salah i Liverpool. Da vil vi spørre: "Hvilken positur er statuen?"
Stjernegutten vil selvfølgelig smile.

30 Oktober 2024 FourFourTto

Med klokken fra toppen"En dag vil alt dette bli mitt"; Saka viste lovende takter for Englands ungdomslandslag; gjennombrudd i Frankfurt

FourFourTto Oktober 202431

Med klokken fra oven Saka imponerte i sine tidlige Englandsturer; heng den i Yellow Card Louvre; bokstavveggen som skjærer dypt; den neste legenden

Oppadgående kurve

Saka har økt antall mål for hver sesong i karrieren så langt
2018-19
0
2019-20
4
2020-21
7
2021-22
12
2022-23
15
2023-24
20
Alle konkurranser

FourFourTto Oktober 202433

"Han spankulerer ikke rundt,
han er elskverdig OG han er
umulig å mislike - han er
han er en så god spiller"

Gunner internationogså

Saka er bare 23 år, men bare fem Arsenal-spillere har noensinne vunnet flere landskamper for England mens de har spilt for klubben

Theo Walcott
47 landskamper
Southampton hadde solgt denflygende til Arsenal da Sven-Göran Eriksson overleverte ga ham sin debut som debut som 17-åring i 2006, og deretter tok ham med til verdensmesterskapet. han gjorde seg fortjent til enll av landskamper med The Gunners, den siste i 2016.

Ashley Cole
52 landskamper
Venstrebacken laget 107 kamper totalt - nesten halvparten kom før han kom til Chelsea, etter å ha nesten krasjetkrasjet bilen sin i avsky etter å ha oppdaget at Arsenal bare var villig til å tilby ham en ny kontrakt på 60 000 pund i uken. Forferdelig!

Tony Adams
66 landskamper
Den midtstopperen med én klubb i England hadde en karriere fra 1987 til 2000, og fire store turneringer. Han ville ha samletenda flere landskamper om han ikke hadde blitt overraskende vraket til Italia 90 og deretter skadet til EM 92.

David Seaman
72 caps
"Trygge hender hadde alleredetatt tre caps da han ankom fra QPR i 1990. Shootout heltedåder fulgte i 1996, før han døde i 2002 - overrumplet av Ronaldinho, og deretter reduserte han direkte på en makedonsk corner. Oopsies.

Kenny Sansom
77 caps
Ingen ingen har samlet flere landskamper som Arsenal-spiller enn Sansom - venstre venstre-venstreback debuterte forThree Lions i Crystal Palace, og ble deretter bleen trofast mens han spilte på Highbury. Han spilte i fire turneringer fra 1980-86.

34 Oktober 2024 FourFourTto

OvenforSaka la noen skuddvekslingsspøkelser til hvile i løpet av sommeren
Til venstreStarboy og fansen hans deler gjensidig hengivenhet

FourFourTto Oktober 202435

CHELSEA

Blå er fargen, kaos er spillet

Todd Boehly's konsortium overtok ansvaret av Chelsea sommeren 2022 - menmen men det som har fulgt har vært en svimlende svingdør av spillere og managere, noe som har ført til skuffende resultater og misnøye på tribunen. Hvis han bare hadde fått lov til å spille 4-4-3..

Ord Chris Evans

A bredt glis over ansiktet til Roman Abramovitsj da han holdt trotroféet opp til fotografene. Festen var allerede i full gang rundt ham, og han ville sole seg i øyeblikket selv og posere for bilder mens pyroteknikken lyste opp Mohammed bin Zayed Stadium i Abu Dhabi.
Chelseas triumf i klubb-VM i februar 2022 var uten tvil høydepunktet i Abramovitsj' 19 år som klubbeier. Det 21. trofeet i løpet av to suksessrike tiår på Stamford Bridge kronet The Blues offisielt som verdens beste lag, for første gang i historien.
Abramovitsj, som så ofte foretrekker å holde seg i i skyggen i stedet for å stå i sentrum, ville ikke gå glipp av det. Han tok seg ned på banen for å feire sammen med spillerne og manager Thomas Tuchel foran kameraene. Synet tydet på et dynasti som skulle fortsette å håve inn enda mer heder og ære i årene som kom.
Men i løpet av en måned var alt forandret. Abramovitsj hadde kunngjort at han solgte seg ut, og ble diskvalifisert som styremedlem i Chelsea av Premier League. Med eieren utestengt som følge av sanksjonene som ble utløst av Russlands invasjon av Ukraina, mindre enn to uker etter VM-finalen i klubbfotball, sto klubben i Vest-London på randen av en usikker fremtid.
Abramovitsj' eiendeler ble frosset på grunn av hans bånd til Kreml og den russiske presidenten Vladimir Putin. Chelsea kunne ikke selge sine egne billetter eller merchandise, og heller ikke tilby nye spillerkontrakter, noe som til slutt resulterte i at forsvarsspillerne Antonio Rudiger og Andreas Christensen forlot klubben på fri transfer.
En amerikansk handelsbank, Raine Group, ble utnevnt til å finne en kjøper, uten at Abramovitsj hadde noe han skulle ha sagt om sin etterfølger. Denne virkeligheten virket utenkelig bare noen uker tidligere.
"Roman hadde gitt enorme mengder penger til klubben, og så snart du visste at det kom til å bli sanksjoner, var alle redde", sier den tidligere Chelsea-spilleren Pat Nevin til FourFourTwo. "Å holde det gående på det nivået kom til å bli vanskelig, med mindre du hadde folk som hadde råd til det og drev det like profesjonelt som Roman hadde gjort. Det var en skremmende tid for klubben og fansen."
Etter noen nervepirrende måneder ble en liste med fem potensielle kjøpere redusert til én, da et konsortium ledet av Todd Boehly, medeier i LA Dodgers i Major League Baseball, og Clearlake Capital fikk tilslaget om å kjøpe klubben. Om ikke eierskiftet var bemerkelsesverdig nok i seg selv var bemerkelsesverdig nok i seg selv, ble summen på 2,5 milliarder pund som gruppen skrev global idrettshistorie.
"Det var en merkelig pris å betale - den høyeste som noensinne er betalt for en idrettsklubb", sier Kieran Maguire, ekspert på fotballfinanser, fra Price of Football podcasten Price of Football. "Bare seks måneder tidligere hadde Newcastle gått for 300 millioner pund, og plutselig brukte Boehly 2,5 milliarder pund på en giftig eiendel - fordi klubben i praksis var eid av staten på det tidspunktet klubben i praksis var eid av staten på den tiden. Det virket som om han hadde betalt for mye, men folk vil si at det er den stilige delen av London, og han kjøpte seg inn i en klubb som hadde vunnet Champions League.
"Det var en viss spenning knyttet til Moneyball-planen hans i LA Dodgers. Han var vant til å bruke penger på store kontrakter i sine andre sportslige virksomheter, så det var interesse for strategien Chelsea ville benytte seg av."
"Vi kommer til å trenge en større støvlerom rom"
Hvis det var en fascinasjonfascinasjon for Boehlys tilnærming da han først tok da han overtok, så vokste den bare etter hvert som tiden gikk.
Litt mer enn to år senere har det vært en svingdør av spillere og trenere som ville fått selv Watford til å rødme, på bakgrunn av skyhøye overgangssummer og iøynefallende lange kontrakter. Siden overtakelsen har Chelsea angivelig brukt rundt 1,2 milliarder pund på spillere bare i overgangssummer, samtidig som de også har brent seg gjennom managere: Tuchel, Graham Potter, midlertidig sjef Frank Lampard, og så Mauricio Pochettino.
Hvis det har vært en metode i galskapen, har den ikke vært åpenbar for den tilfeldige observatøren - selv om Nevin mener at det har dukket opp en i kaoset. "Det tok noen måneder før jeg kunne si: 'Å ja, ok, jeg vet hva du gjør nå'", sier den tidligere skotske landslagsspilleren. "Hovedtanken var at yngre spillere kommer til å øke i verdi, så hent dem så unge som mulig.
"Det eneste som ikke stemte, var at mange klubber hadde gjort det før, men Chelsea betalte masse penger for å få inn disse spillerne, mens andre klubber fikk dem veldig billig. Chelsea betalte 100 millioner pund for noen spillere, 25 millioner pund for andre, for en tropp med uprøvde talenter i Premier League."
En slik plan krevde en balanse mellom kortsiktig suksess på banen og utviklingen av yngre spillere, enten de ble værende i klubben eller gikk videre for økonomisk gevinst. "Du må gi en slik plan minst to år", sier Nevin. "Det kom spillere inn som var 17, 18, 19, 20 år, som aldri hadde spilt i England og som aldri hadde spilt med hverandre. Det er mye å ta innover seg.
men når du innser hvor mye av rekrutteringen som har vært datadrevet, tenker du: "Dette er faktisk interessant, "Dette er faktisk et interessant eksperiment".Andre har tidligere brukt data på den måten - Liverpool, Spurs, Brighton - men dette har vært men dette har vært en ekstrem versjon av det. Og det er høyrisiko, for hvis du gir folk kontrakter på seks, sju eller åtte år, er det ikke alle som vil forbedre seg forbedre seg i det tempoet du forventer, selv om du selv om du bare trenger en prosentandel av dem for å gjøre det. Og hvis du gjør 19-åringer til millionærer, hvor mange vil forbli sultne, spesielt hvis de ikke får spilletid? Det er høy risiko, høy belønning."
I første omgang var det viktigst for Boehly å finne den personen som skulle signere disse spillerne: Han måtte tiltrekke seg en av fotballens ledende talentspeidere for å drive prosjektet fremover. Det betydde naturligvis at han måtte utnevne seg selv som midlertidig sportsdirektør i nesten åtte måneder før en permanent utnevnelse ble gjort. Utsiktene til at en hvilken som helst eier skulle gi seg selv en så sentral rolle ville vært bekymringsfullt nok, men i Chelsea gikk det også rykter om at Boehlys forståelse av spillet var noe mangelfull.
"Da han utnevnte seg selv som midlertidig sportsdirektør, begynte de røde flaggene å vaie og øyenbrynene begynte å heve seg", sier Maguire. "Det kom en rapport om at Boehly ønsket en 4-4-3-formasjon, selv om vi ikke vet om det var sant [Chelsea benekter det]. Jeg har blitt fortalt av folk nær Chelsea at Tuchel ble sparket fordi Boehly ønsket at Cristiano Ronaldo skulle komme fra Manchester United, noe Tuchel svarte tuchel svarte: "Dette er ikke min type lag" og satte foten ned. Det var helt klart en konflikt. Han så ut til å ville spille Football Manager med et ekte fotballag."
Boehly tok ansvaret for klubbens første sommerkjøp, og brukte over 270 millioner pund på spillere som Raheem Sterling, Kalidou Koulibaly, Wesley Fofana og en 33 år gammel Pierre-Emerick Aubameyang. Da overgangsvinduet åpnet i januar, hadde han hentet Paul Winstanley fra Brighton for å bli "direktør for globale for globale talenter og overganger" - en av fem oppkjøp fra de forretningskyndige Seagulls i løpet av Boehlys to år i Chelsea - og ansatte RB Leipzigs Christopher Vivell som teknisk direktør.
Boehly forlot sin stilling som sportsdirektør i sportsdirektør midtveis i januar, men han og medeier Behdad Eghbali forble en del av rekrutteringsprosessen. Til tross for endringene i personell og tvilsom suksess med forrige sommers store utlegg, fortsatte pengebruken: Chelsea punget ut mer enn 285 millioner pund på en rekke nyervervelser midt i sesongen, inkludert den britiske rekordsummen på 106,7 millioner pund for Enzo Fernandez - som nettopp hadde vunnet VM med Argentina - og ytterligere 62 millioner pund for Mykhailo Mudryk fra Shakhtar Donetsk.
Likevel var dette dyrt sammensatte laget godt plassert i midten av tabellen. En allerede stor tropp hadde svulmet opp til en uanstendig størrelse, Chelsea måtte utvide garderoben for å få plass til alle, etter at noen spillere ble tvunget til å skifte i korridorene. Etter et 1-0-tap på hjemmebane mot bunnlaget Southampton antydet Tuchels etterfølger, Graham Potter, at han ikke var problemet. Den oppfatningen ble ikke delt av Chelsea-hierarkiet, som snart ga ham fyken etter nok et hjemmebanetap, noe som førte til at klubben havnet på 11. plass med fire seire på de siste 19 ligakampene.
Frank Lampard fulgte opp med én seier på ni, og Chelsea endte sesongen på 12. plass(deres laveste plassering siden 1994) med 44 poeng (det laveste antallet siden 1980-tallet) og 38 scorede mål (færrest siden 1920-tallet). Nye spillere fikk tid til å tilpasse seg, mens managere virket mye mer overflødige.
"En trener er der bare for å trene", hevder Nevin. "De gir ham spillerne, og så må han sette det sammen. Hvis han ikke klarer det, henter de inn noen andre. Vi har gått gjennomen periode i britisk fotball hvor vi ser på manageren manageren som en så viktig person, en så sentral del av etoset, men slik er det ikke i andre idretter, spesielt ikke i amerikanske idretter. Du kan få inn en trener, og så kan du bare få en annen - det er ikke så farlig.
"Problemet er at alle vender seg mot treneren hvis resultatene går galt i seks måneder eller et år. I begynnelsen vil en trener si: "Ja, jeg skal gjøre mitt beste", men så innser de at pressen og fansen vender seg mot dem og sier at de er ubrukelige, akkurat som de gjorde med Graham Potter, og da sier de: "Vent litt, jeg vet hvordan det står til her, men ingen hører på meg, og jeg får skylden.""
Selger hjertet av klubben
Sommeren 2023, Pochettino ble ansatt for å temme en uhåndterlig tropp utvidet med enda en ny runde med store kjøp, blant annet Moises Caicedo for 100 millioner pund (115 millioner pund med tillegg). Denne gangen var det også mange utganger: En rekke spillere fra Abramovich-tiden ble solgt for å balansere regnskapet, inkludert Kai Havertz, Mateo Kovacic, Christian Pulisic og akademi-trioen Mason Mount, Ruben Loftus-Cheek og Callum Hudson-Odoi. Vivell ble også plassert i hagepermisjon etter bare noen få måneder i Chelsea, da klubbens eiere bestemte seg for å i stedet overlate mer kontroll til Winstanley og Laurence Stewart som felles sportsdirektører.
Spillersalgene var et tegn på at Chelseas overgangskaos ikke bare hadde negative konsekvenser for de fotballmessige resultatene, ettersom de enorme honorarene som ble betalt også gjorde det vanskelig å holde seg innenfor reglene for profitt og bærekraft (PSR). Klubben hadde allerede fått en Financial Fair Play-straff fra UEFA for brudd på den økonomiske rapporteringen under det forrige eierskapet - noe Boehly & Co selv hadde påpekt overfor UEFA. De ekstravagante utgiftene i Boehlys tidlige regjeringstid ville bare forverre den hodepinen.
Klubben fant et smutthull i reglene som gjorde det mulig for dem å avskrive overgangssummene over varigheten av de lange kontraktene de ga til nye spillere, samtidig som de solgte unna eiendeler som hoteller, parkeringsplasser og damelaget til søsterselskaper med betydelig fortjeneste. Premier League godkjente nylig hotellavtalen etter å ha undersøkt den.
En sikker måte å holde seg innenfor reglene på, er å opprettholde en jevn strøm av spillersalg ved siden av inntektene. Den nåværende versjonen av PSR tillater klubbene å bokføre hele beløpet fra et spillersalg i inneværende regnskapsperiode, mens bare deler av en betalt overgangssum inkluderes i den samme regnskapsperioden. Det har lagt grunnlaget for et uformelt overgangsvindu for de klubbene som er på nippet til å bryte PSR, med ulike avtaler - spesielt overganger som involverer egenutviklede spillere, som garanterer den største fortjenesten - for å lette presset på resultatregnskapet.
"Alle andre klubber gjør det, som vi så med alle de uvanlige overgangene rett før 30. juni - Chelsea, Nottingham Forest, Aston Villa, Newcastle og Everton var alle involvert i noe lignende, noe som viser hvor svake reglene er", forklarer Maguire. "Chelsea har ikke gjort noe galt, og det må alltid understrekes, for de har holdt seg innenfor reglene, men de har absolutt ikke holdt seg innenfor ånden i reglene.
"Reglene er ikke egnet for formålet, og Premier League gjentar stadig uttrykket 'utilsiktede konsekvenser' når det gjelder den uavhengige regulatoren. De utilsiktede konsekvensene av PSR er at klubbene i realiteten retter seg mot salg av akademispillere fordi det gir mening fra et regnskapsmessig synspunkt. Følelsen av et bånd mellom fans, spillere og klubben blir ødelagt for å tilfredsstille regnskapsførere, og det kan ikke være riktig."
Det er et problem som Chelseas supportere har følt sterkt på. En rekke spillere av egen avl har blitt sendt på dør de siste to årene, men salget av Conor Gallagher - en av lagets faste kapteiner - til Atletico Madrid i sommer var et spesielt sårt punkt. Det ryktes at intensjonen om å selge Gallagher for å tilfredsstille PSR var en av hovedårsakene til at Pochettino forlot klubben etter å ha ledet den til en oppløftende sjetteplass.
Enzo Maresca erstattet Pochettino i juni, mens Boehly og co. brukte ytterligere 220 millioner pund på spillere som Kiernan Dewsbury-Hall, Pedro Neto og Joao Felix, som var en del av atletico-avtalen for Gallagher - en byttehandel en byttehandel som falt i dårlig jord hos Blues-fansen.
"Jeg snakker med mange - og jeg hater uttrykket - "gamle fans", og de ser ikke på det som den samme klubben som den var", avslører Nevin. "Det vanligste de sier til meg er: 'De har stjålet klubben vår'. Jeg sier: 'Nei, de har kjøpt den - de kan gjøre hva de vil med den'. Det blir en sosial greie om hva man synes om at klubber blir kjøpt av folk uten en britisk holdning til fotball, men Chelsea er ikke de eneste det har skjedd med."
Mens den tradisjonelle supporterbasen som bor i nærheten av klubben ikke er fornøyd med å se ungdomslagsspillere bli solgt etter eget forgodtbefinnende, er nyere fans som kommer lenger unna ikke så bekymret. Den Irland-baserte supporteren Adam Ryan forteller FFTjeg er en stor fan av Cobham og de unge talentene som har kommet gjennom, spesielt i Frank Lampards første periode - det var en veldig god forbindelse med dem - men jeg er ikke så bekymret nå
Ryan fortsetter: "Jeg tror ikke noen av spillerne vi har solgt fra akademiet, kanskje med unntak av Lewis Hall, er gode nok til å spille for Chelsea og der vi planlegger å være. Klubben behandler dem ikke dårlig: De utvikler dem på akademiet og gir dem muligheter. Jeg føler ikke at det er noe galt med at de drar på samme måte som noen fans i London gjør."
Geni eller idiot?
En av de største utfordringene for Clearlakes opprinnelige Chelsea-visjon å lykkesvar å sørge for at spillerne beholdt sin verdi i løpet av tiden på Stamford Bridge. Lange kontrakter kan være fornuftig på kort sikt ut fra et regnskapsperspektiv, men hvis spillerne ikke utnytter sitt potensial, faller i verdi eller pådrar seg en alvorlig skade, vil de sitte på lukrative avtaler som ikke gjenspeiler deres verdi for klubben.
På samme måte, hvis spillere faller i unåde - akkurat som Raheem Sterling og andre gjorde - så betyr troppens størrelse at potensielle kjøpere vet at spillerne sannsynligvis vil være tilgjengelige til en lavere pris, eller står overfor å sløse bort i den såkalte Chelsea-bombetroppen. "Du begynner å se at noen spillere som ble kjøpt i denne perioden i denne perioden og ikke tjente penger - som tapte penger for [klubben]", sier Nevin. "Hvis det skjer oftere enn ikke, er det en oppskrift på katastrofe. Men det vet vi ikke ennå, for vi vet ikke om Caicedo eller Fernandez vil være verdt mer om to år om to år.
"Den eneste ledestjernen har vært Cole Palmer, som har vært et fantastisk kjøp, og hvis du ser på niårskontrakten han har signert, forteller du meg ikke at det kommer til å se dårlig for Chelsea hvis han forblir på den kontrakten i om ni år. Det kommer til å se strålende ut for dem, for han kommer til å få betalt en brøkdel av hva spillere av hans kaliber får betalt dersom han fortsetter å prestere på sitt nåværende nivå, eller forbedrer seg mer.
"Det skaper sine egne problemer på sikt, hvis du er en toppspiller og du tjener en brøkdel av det noen av lagkameratene dine gjør. Plutselig kan du bli sur. Men Chelsea kan si: "OK, ja, du drar - kan vi få 250 millioner pund, takk? Du har sett glimt av hva de har prøvd å gjøre, men det harmen det har alltid vært en fare for at tallene ikke ville gå opp."
Det som har vært klart, er at Chelsea måtte begynne å se flere positive sider for å oppveie de negative som truer med å slå til i fremtiden. Hva som skjer videre er vanskelig å forutsi.
"Det er som å prøve å løse en Rubiks kube med bind for øynene i et mørkt rom, å prøve å finne ut hva som vil skje med Chelsea de neste årene", sier Maguire. "Vi kommer til å ha denne samtalen igjen om tre eller fire år og enten si at Todd Boehly var et geni som som var så langt forut for spillet, eller at han vil bli sett på som en idiot. Det finnes ingen mellomting."
Med tanke på at Chelsea har tilbrakt mesteparten av de siste to årene midt på tabellen i Premier League, er det ganske ironisk.

38 Oktober 2024 FourFourTto

"De røde flaggene begynte
begynte å vaie da Boehly
utnevnte seg selv som
sportsdirektør"

Topp "Jeg må dra - planeten min trenger meg tilbake"Over Boehly (nummer to fra venstre) og Eghbali (til høyre) gjør opp status

NedenforDrøyt to år senere er Marcus Bettinelli (første og siste opptreden: januar 2022, i FA-cupen) den eneste av disse seks spillerne som fortsatt er i Chelsea

På topp Pochettino oppsummerer to år med ett uttrykk

rich Kid Blues

Chelsea har brutt 50 millioner pund-grensen åtte ganger under Boehly,med avgjort blandede resultater så langt

Enzo
Fernandez

Moises
Caicedo

Wesley
Fofana

Mykhailo
Mudryk

Marc
Cucurella

Romeo
Lavia

Christopher
Nkunku

Pedro
Neto

£106.7m

£100m

£75m

£62m

£60m

£53m

£52m

£53.1m

40 Oktober 2024 FourFourTto

Ovenfor Gallaghers salg til Atlético ble mulig etter at Chelsea hadde gitt dem en sum for Joao Felix

FourFourTto Oktober 202441

"Båndet mellom fansen
fansen, spillerne og klubben
og klubben blir
tatt fra hverandre bare for å
for å tilfredsstille regnskapsførere"

DET ER SLIK DU GJØR DET

Wa listen over de nominerte ble offentliggjort, kunne man ha blitt tilgitt for å ta en dobbeltkikk. Årets klubb: Chelsea?
Sett gjennom herrefotballens prisme de siste årenede siste årene, ville Chelsea, Barcelona, Lyon og Paris Saint-Germain blitt sett på som litt av samlingen av basket tilfeller. Likevel har denne kvartetten nådde semifinalen i Champions League for kvinner semifinalen i Champions League for kvinner i 2023-24, og de utgjør de kandidatene til prisen som årets kvinneklubb under årets Ballon d'Or-seremoni - sammen med sammen med det amerikanske laget NJ/NY Gotham, tilsynelatende importert fra en Batman-tegneserie.
Til tross for kaoset på herresiden har Chelseas damelag fortsatt å gjøre suksess selv etter at Todd Boehly & Co kjøpte klubben.
I sesongen 2022-23 tok Chelsea dobbeltseier i ligaen og cupen, og med 58 av 66 mulige poeng sikret de Manchester United WSL-tittelen. De gjorde også slutt på Lyons håp om en syvende Champions League-tittel på åtte år ved å slå dem i kvartfinalen, før de måtte gi tapt for Barcelona i finalen.
Forrige sesong vant Chelsea WSL igjen, mot alle odds. Da de tapte 4-3 for Liverpool 1. mai Liverpool 1. mai, lå de seks poeng bak serieleder ligaleder Manchester City, også åtte mål bak på målforskjell, med en kamp i hånden, men bare ni poeng igjen å spille om.
"Jeg tror tittelen er sikret", erklærte den fortvilte sjefen, Emma Hayes, ikke lenge etter at Chelsea hadde tapt for Arsenal i ligacupfinalen, tapt overraskende for Manchester United i FA-cupsemifinalen, og deretter lidd et nytt semifinaletap mot Barça i Champions League. The Blues vant det første oppgjøret 1-0 i Catalonia, men tapte 2-0 på Stamford Bridge etter et rødt kort til den kanadiske forsvarsspilleren Kadeisha Buchanan.
Det skulle vise seg at Hayes tok feil. I den neste kampen etter Liverpool-tapet knuste Chelsea Bristol City 8-0, godt hjulpet av fire mål fra den norske kantspilleren Guro Reiten, samtidig som Manchester City tapte 2-1 hjemme mot Arsenal. Målforskjellen var totalt utvisket, City ledet nå med bare tre poeng - og Chelsea hadde den kampen i hånden.
Med 1-0-seier over Tottenham gikk de inn til finaledagen i visshet om at en seier sannsynligvis ville gi dem tittelen. City vant 2-1 over Aston Villa, men Chelsea fikk på bemerkelsesverdig vis revansje for FA-cuptapet mot Manchester United ved å banke de samme motstanderne 6-0 foran nesten 30 000 tilskuere på Old Trafford.
Chelseas kvinner ble igjen mestere i den hjemlige ligaen - noe herrelaget ikke har vært i nærheten av å oppnå siden Boehly dukket opp for to for to år siden. Hvordan var damelaget i stand til å fortsette upåvirket? Det skyldtes i stor grad hayes' fortsatte tilstedeværelse.
Mens herrene har byttet trener, har Hayes vært på plass siden 2012. I tillegg til triumfer i den hjemlige ligaen ligaen i 2015 og 2018, var den Camden-fødteden Camden-fødte treneren var inne i en utrolig seiersrekke da Boehly ankom: Laget hennes hadde løftet WSL-trofeet i hver av de tre foregående sesongene, og gjorde "the double" i både 2021 og 2022. Fra Sam Kerr til verdensrekordkjøpet verdensrekordkjøper Pernille Harder til engelsk fotballs nye stigende stjerne, Lauren James, var troppen full av kvalitet.
Etter overtakelsen av klubben fortsatte Hayes å sørge for stabilitet da Chelsea forlenget rekken av titler til fem på rad, selv om Harder gikk videre til Bayern München i juni 2023. I november i fjor kunngjorde Hayes imidlertid at hun ville trekke seg etter sesongen 2023-24 for å forfølge en mulighet et annet sted - en mulighet som senere ble bekreftet som sjansen til å bli landslagssjef for USA kvinnelandslag. Hun ledet dem umiddelbart til olympisk gull denne sommeren.
Hayes' forestående exit var grunnen til at hun var så fortvilet etter nederlaget mot Liverpool 1. mai: 47-åringen fryktet at hennes 12. og siste sesong i Chelsea skulle ende uten noe trofé i det hele tatt. Men som alltid dro hun The Blues gjennom, noe som ga henne den perfekte avslutningen den ettermiddagen på Old Trafford.
Chelsea må nå prøve å vinne uten henne. Herrelaget hadde det ikke lett etter at Champions League-vinneren Thomas Tuchel forlot laget, men Hayes' hayes' erstatning virker svært fornuftig. Inn kom 44 år gamle Sonia Bompastor, rekruttert fra Lyon på en fireårskontrakt etter å ha vunnet tre strake mesterskap på hjemmebane og og ledet det franske laget til Champions Leaguehun ble dermed den første kvinnelige manageren for en Champions League-vinner siden Martina Voss-Tecklenburg med Duisburg i 2009.
Det gjorde henne også til den første personen som har vunnet Champions League for kvinner både som spiller og manager. Bompastor er en legendarisk midtbanespiller med 156 landskamper for Frankrike, og hun ble europamester som spiller med Lyon i 2011 og 2012, og 2012, og løftet trofeet som kaptein ved hver anledning.
"Hun er en av de største spillerne i fransk historie", sa ekspert Julien Laurens nylig. "Hun har karisma, karakter, rykte og navn og navnet. Hun er laget av samme type støpeform som Hayes - med samme ambisjoner, drivkraft, krav og sans for detaljer."
Bompastor er utnevnt til å gjøre det Hayes aldri helt klarte å gjøre, selv ikke under Roman Abramovich-tiden. Den russiske eieren så på i Göteborg da Chelsea for første gang noensinne spilte en Champions League-finale for kvinner i 2021, men det ble raskt et skrekkeksempel: De lå under 4-0 mot Barcelona etter 36 minutter.
Chelseas nye sjef vet hvordan man vinner turneringen, selv om det var The Blues selv som gjorde slutt på Bompastor og Lyons regjeringstid som regjerende mestere i 2023, før den franske giganten tapte 2-0 for det nye storlaget Barça i forrige sesongs finale.
De hjemlige mesterne Chelsea, Barcelona, Bayern München og Lyon er de eneste fire lagene som har sikret seg direkte plass i gruppespillet i årets Champions League, sammen med 12 klubber fra kvalifiseringen, der de første gruppespillkampene spilles 8. og 9. oktober.
Fran Kirby, Jess Carter og Melanie Leupolz var blant dem som forlot Chelsea i forkant av den kommende sesongen, mens Kerr har vært på bedringens vei etter en korsbåndskade. Men de blå har hentet Lucy Bronze fra Barcelona, noe som tilfører enda mer Champions League-kunnskap. Den engelske storspilleren har vunnet turneringen fem ganger - to ganger med Barça og tre ganger med Lyon. Bronzes triumfer i Frankrike kom i en periode da Bompastor var ansatt i klubben, men ennå ikke hadde blitt sjef.
Håpet må være at Bompastor får tillit til å ta de viktigste avgjørelsene, slik Hayes fikk, men hovedtrenerne for Chelseas herrelag har ikke alltid funnet det så ukomplisert. Klubbens sportsdirektører, Paul Winstanley og Laurence Stewart, overvåker driften som på herresiden - men Chelsea kunngjorde i sommer at eierskapet til damelaget hadde blitt overført til søsterselskapet BlueCo 22 Midco, med en ny kommersiell ledergruppe som skal lede laget, slik at Chelsea FC Women til å bli en frittstående virksomhet.
Det var forventet å gi dem mer dedikerte ressurser og øke veksten ytterligere vekst, med den hensikt å øke sjansene for at sjansene for at damelaget skulle tiltrekke seg private investorer - tidligere måtte enhver potensiell investor tidligere måtte potensielle investorer gå via herrelaget. "Chelsea Women vil bli reposisjonert slik at det ligger ved siden av herrelaget i stedet for under, i et trekk som innvarsler en ny æra for klubben", heter det i en uttalelse. Salget ble gjort to dager før utgangen av regnskapsåret 2023-24, som er det avgjørende skjæringspunktet for Premier Leagues regler for overskudd og bærekraft på herresiden.
Mens Chelseas omdømme i herrefotballen har fått seg en knekk de siste par årene, er The Blues like populære som alltid i kvinnefotballen. Etterspørselen etter autografer og bilder med spillere på kvinnekamper har blitt så stor at klubben nylig kunngjorde at de forbød det på grunn av av sikkerhetshensyn.
Chelsea spiller de fleste av kampene sine på et kingsmeadow, den tidligere hjemmebanen til Kingstonian og AFC Wimbledon fra League Two, selv om det av og tilpå Stamford Bridge gjorde at det gjennomsnittlige tilskuertallet i WSL forrige sesong lå på oppløftende 10 648 tilskuere 10 648, en økning på nesten 5 000 fra sesongen 2022-23-kampanjen.
På kvinnesiden er Chelsea fortsatt et forbilde for andre klubber over hele verden. På herresiden... vel, i noe mindre grad.

Mens Chelseas menn har ...utholdt.. to år med kaos, fortsetter damelaget å fortsetter på å vinne

VenstreAldri i tvil: Chelsea tar nok en tittel
ToppLucy Bronze gir klubben Champions League-elitekunnskapOver...det samme gjør Bompastor, hennes gamle Lyon-trener

FourFourTto Oktober 202443

Hannrik Larsson

ALL HIL

denKing

Det er 20 år siden Henrik Larsson satte punktum for syv strålende sesonger i Celtic, men han er fortsatt en legend på Parkhead - og i Barcelona også. Han forteller FourFourTwohvorfor tiden i begge klubbene fortsatt betyr så mye for ham

Ord Andrew Murray Intervju Dani Gil

Henrik Larssons stemme røper ham når han snakker om Celtic. Det er ofte et alvor i de avklipte rådene hans når han snakker med FFTog han pleier å velge sine ord med stor omhu. Leveringen som han uforvarende reserverer for sin tid i Glasgow er annerledes.
"Jeg spilte i UEFA-cupfinalen og i Champions League", minner 52-åringen oss om, og en varm klang myker opp svaret hans. Han tar en pause. "Jeg hadde syv fantastiske år i Celtic."
Nesten to tiår har gått siden Larsson forlot paradiset for siste gang i mai 2004, men minnene om spissens kløkt og instinktive predasjon er fortsatt klare.
Larsson overvant et beinbrudd som var så ille at han slet med å gå på toalettet, og han scoret 242 mål på 313 kamper for Hoops, vant åtte store utmerkelser for å bryte Rangers' monopol i den skotske Premier League, og hadde en hovedrolle i Celtics første europeiske finale på 33 år. Bare i løpet av 2000-01-sesongen scoret han 53 klubbmål i alle turneringer og var kontinentets farligste skytter.
Likevel er det måten han fikk Celtic-fansen til å føler som betydde mest. For et land som er oppdratt på Buckfast, var Larsson en fin vin som ble nydt i toppform. Og for å motbevise alle spydigheter om "bondeligaen etter å ha viet sine beste år til Celtic, vant han vant Barcelona en Champions League-finale nesten på egen hånd, og og begynte på en tre måneder lang Manchester United-kameo så god at han smeltet Alex Fergusons jernhjerte.
Avhengig av hva du foretrekker, var den svenske spissen med 106 A-landskamper for Bhoys-fansen enten "The Magnificent 7", "The King of Kings" eller rett og slett "Ghod". Og når Ronaldinho kaller deg "mitt idol", har du tydeligvis gjort noe riktig..
"Jeg vet at jeg er jævlig sterk"
Da han som seksåring begynte på ungdomslaget til det lokale tredjedivisjonslaget Hogaborg, var Larssons talent iøynefallende fra tidlig alder. I begynnelsen av tenårene slet han imidlertid med å få spilletid på grunn av sin beskjedne vekst. I stedet for å gi opp, slik mange av hans jevnaldrende gjorde, satte han seg fore å bevise at trenerne tok feil, og da han endelig fikk en vekstspurt som 15-åring, gikk størrelse og talent opp i en høyere enhet. Da han var 17, var han fast inventar på førstelaget.
"Det som kjennetegnet Henrik, var at han var så jævlig sta", sier Kenneth Karlsson, hans første trener i Hogaborg. "Han ville ikke gi opp noe, selv om han var ganske sjenert. Hvis han bestemte seg for noe, ville han oppnå det. Det er det som har gjort ham til en så ekstraordinær spiller - en slik vinner."
Én historie skiller seg ut. Larsson ble kritisert av en lokal journalist for en tidlig Hogaborg-oppvisning, og Larsson skrev ned den lite flatterende tilbakemeldingen og lagret den. Da han i begynnelsen av 1992 ble proff i Helsingborg, kastet 21-åringen skribenten i et svømmebasseng som en spøk.
Oversett av Sveriges større klubber, Larsson hadde bare kommet seg til fulltidsfotball etter å ha imponert Helsingborg på et prøvespill organisert av den tidligere Benfica-spissen Mats Mats Magnusson. Med en lønn på bare £75 per uke uke viste Larsson en besluttsomhet og treningsvilje - en egenskap han beholdt gjennom hele karrieren - noe som resulterte i en umiddelbar eksplosjon av talent. Han scoret 51 mål på 61 kamper, 34 av dem i debutsesongen som sikret Helsingborg tilbakekomst til Allsvenskan etter 24 års fravær.
"Det var to sensasjonelle år i Helsingborg: Jeg scoret mange mål, og vi rykket opp til Allsvenskan", sier Larsson stolt i dag. "Det var da jeg visste at jeg ville lykkesDa jeg innså at jeg kom til å kunne leve av leve av min store hobby. Det var det beste utstillingsvinduet for meg å gå til Feyenoord."
Larsson valgte - klokt nok, vil noen Tottenham-fans si - Nederland fremfor Christian Gross' Grasshopper Zürich i november 1993. "Det var et bra sted å lære, modnes og vokse", sier han til FFT. "Det var en annen kultur, en annen måte å gjøre ting på, og jeg likte det. Samtidig spilte jeg heller ikke så mye som jeg skulle ønske, men jeg forsto at det var en del av prosessen. Det var vanskelig å komme hit så ung, alene og med et annet språk, men de tre og et halvt årene la grunnlaget for det jeg senere ble som fotballspiller."
Et halvt år etter overgangen var Larsson 22 år gammel og hjalp Sverige til semifinalen i fotball-VM, der han scoret i 4-0-seieren over Bulgaria i kampen om tredjeplassen. "Det var ikke mange som forventet at Sverige skulle komme så langt", innrømmer han. "Det var historisk for landet vårt, og hjemme var det helt vilt. På flyet tilbake til Stockholm ble vi eskortert av militærfly. Da vi ankom, ventet statsministeren på oss for å gratulere oss, og tusener på tusener kom ut i gatene for å heie på oss. Det var uforglemmelig."
Tilbake i Feyenoord hadde Larssons inkonsekvens i Eredivisie ikke blitt bedre av at manager Wim Jansen ble flyttet opp to måneder etter at han hadde signert ham. Bare i den siste av de fire sesongene i Rotterdam spilte svensken på topp, og selv da led han under manager Arie Haans rotasjonspolitikk. Larsson og Feyenoord-fansen ble frustrerte over et gjennomsnitt som knapt var bedre enn ett mål hver fjerde kamp i De Kuip, og i 1997 bestemte han seg for å forlate klubben av hensyn til ekteskapet med Magdalena og den nyfødte sønnen Jordan, og senere innrømmet han at han var blitt "humørsyk og vanskelig å leve sammen med".
En klausul i Larssons kontrakt sa at han kunne flytte for bare £650 000, men Feyenoord satte hælene i og tok saken til retten. Larsson vant. Han dro til Celtic.
Larsson ble gjenforent med Jansen i Glasgow, og gjorde sinlarsson debuterte på åpningsdagen. Det gikk ikke helt etter planen. Etter å ha kommet inn som innbytter borte mot Hibernian på stillingen 1-1, spilte nysigneringen utilsiktet inn motstanderens midtbanespiller Chic Charnley, som satte inn et vinnermål fra 25 meter for Hibees - ikke den beste starten for Celtic, med Walter Smiths Rangers på jakt etter å bli det første laget som vant ti skotske titler på rad.
Men i Larsson hadde The Hoops den perfekte kombinasjonen av inspirasjon og svette. Larsson hadde gnisten som skulle til for å hjelpe dem med å snu klubben. Flere år senere avslørte han budskapet han resiterte for seg selv før hver kamp: "Jeg vet at jeg er jævlig sterk; at jeg er sterkere enn dem. Selv om det gjør vondt, kommer det til å gjøre enda mer vondt for dem."
Hår i dag, borte i morgen
Målene strømmet snart inn. I november hadde Larssons 13. mål for sesongen gitt ham hans første trofé, da Dundee United ble slått 3-0 i finalen i den skotske ligacupen.
Det 19. målet - en glitrende 25-meters curler som åpnet johnstone på finaledagen - var ikke bare uten tvil det beste, men det var definitivt det mest minneverdige. 2-0-seieren sikret ligatittelen for The Bhoys, på Rangers' bekostning med 10 strake seire.
"Vi forsto ikke alt dette, og det var derfor vi klarte å holde hodet kaldt", sier Larsson til FFTog nevnte triumfen i 1997-98 som et av sine favorittøyeblikk med Celtic. "Hvis vi hadde vært der lenger og visst at vi måtte hindre Rangers i å vinne ti på rad, ville det ha vært mye vanskeligere."
Til tross for Jansens overraskende avgang to dager etter at han hadde vunnet tittelen, og ble erstattet av Jozef Venglos, var Larsson enda mer målfarlig den påfølgende sesongen. Med 38 mål på 48 kamper fikk han en rekke individuelle utmerkelser - årets spiller, årets skotske spiller og årets spiller i Sverige - samtidig som The Gers tok trippeltriumf på hjemmebane under den nyansatte manageren Dick Advocaat.
Da John Barnes erstattet Venglos i 1999-2000-sesongen, var de første tegnene gode. Celtic hadde vunnet sju av sine åtte første ligakamper, og Larsson hadde allerede scoret 12 mål i alle turneringer, da de besøkte Lyon i UEFA-cupens andre runde. Ni minutter ut i kampen kollapset Hoops' totem i smerte etter en sammenfiltring med forsvarsspilleren Serge Blanc.
"Jeg tror jeg har brukket beinet", sa Larsson på nederlandsk til dommer Rene Temmink, hvis ansikt han husket fra sin tid i Eredivisie. Han så ned og så at det nedre vedhenget hans henge i feil retning, holdt sammen av av lite mer enn sokken hans. Med brudd på to steder i beinet og en larsson fant aldri helt tilbake til akselerasjonen som gjorde ham ustoppelig, men snart innså han at selv det å kunne gå igjen ville være en prestasjon.
"Jeg slet med de enkle tingene man tar for gitt, som å gå på toalettet", sier han til FFT. "Jeg tror ikke noen som ikke har vært i den situasjon forstår hvordan det er. Det fikk meg til å ville kjempe enda hardere for å komme tilbake."
Da Larsson kom tilbake for å gjøre et 25-minutters innhopp på sesongens siste dag, var Barnes for lengst borte, etter en katastrofal resultatrekke som kulminerte i et beryktet tap i den skotske cupen mot deltidsspillerne Inverness Caledonian Thistle. Du husker kanskje avisoverskriften.
Martin O'Neill tok hans plass i Parkhead den sommeren. Manager og og stjernespissen kom godt overens. "Henrik kunne være reservert til tider, men det er ikke noe galt med det - det var jeg som fant opp ordet", lo O'Neill en gang. "Du kunne alltid stole på ham. Man trenger folk som kan snu spillet for deg."
I slutten av august hadde Larsson scoret det målet som alle Celtic-fans husker best, i 6-2-seieren over Rangers. Først satte svensken Bert Konterman i bakken, og deretter delte han forsvaret i to for å dunke ballen over Stefan Klos fra like utenfor feltet.
"Jeg scoret mange mål, men det er den lobben folk husker", sier han til FFTmed et glimt i øyet. Old Firm-derbyet gir fortsatt gjenklang, og ikke bare for de 15 målene han scoret i dem. "Det er ikke mye kjærlighet mellom fansen, men det er det beste derbyet i verden. I samme by, mellom to store klubber, og alle øyne er rettet mot når de skal møtes igjen i kalenderen. Atmosfæren, støyen på stadion... Jeg har ikke opplevd det noe annet sted. Det er virkelig ubeskrivelig."
Måneden etter gjorde Larsson det utenkelige. Han gikk inn i Ellen Conlins frisørsalong på Hyndland og sa: "Jeg er lei av disse med disse - gi meg et nytt image." Larssons varemerke dreadlocks var ikke mer.
Uten at han visste det, satt det en lokal journalist til venstre for ham, som ante tiårets scoop og ringte nyhetsredaksjonen. Da Larsson hadde forlatt salongen - etter å ha plukket med seg alle de avklippede lokkene, som salongen senere auksjonerte bort til inntekt for veldedighet - hadde en paparazzisverm samlet seg utenfor.
"Det er ingen hemmelighet", minnes han med et skuldertrekk. "En dag lot jeg det vokse ut, og så klippet jeg det ikke på 15 år. Dreadlockene var ikoniske, men alt har sin tid i livet."
Hvis resten av Skottland hadde håpet på et slags Samson-lignende tap av målfarlighet, var de uheldige. I mars 2001, mer sulten enn noensinne etter at han nesten hadde mistet beinet 15 måneder tidligere, slo Larsson til med et sublimt hat-trick mot Kilmarnock i den skotske ligacupfinalen. Det tredje målet innebar at han løp over halve banen, satte keeperen ned og trillet ballen i et tomt mål. "Han blir bare bedre og bedre", sier O'Neill. "Jeg har alltid sagt at Larsson ville score mål i alle ligaer. Det målet ville prydet enhver cupfinale, i ethvert århundre."
Dette var Larssons annus mirabilis. Hans rekordhøye 35 ligamål ga tittelen med 15 poeng og den europeiske gullskoen som kontinentets beste ligamålscorer, foran foran Hernan Crespo og Andriy Shevchenko. med to scoringer i den skotske cupfinalen kom han opp i 53 mål i alle turneringer på 50 kamper. Det var Celtics første trippel siden 1969, under Jock Stein-æraen.
"Larsson er en av de beste spissene i Europa Europa, kanskje i verden", sa Rangers-sjefen Advocaat. "Hvis du ser på Gabriel Batistuta, ser du at han noen ganger ikke blir sett på 90 minutter, men han scorer to mål. Larsson har enda flere, for i tillegg til å være en god spiller og målscorer, har han en enorm arbeidsinnsats."
The Hoops beholdt tittelen i 2001-02 med 103 poeng - 29 mål på 33 kamper for Larsson, takk for at du spør - men begynte også å gjøre inntog i Europa, med seier over Ajax i Champions League-kvalifiseringen og deretter Juventus i gruppespillet: 4-3 på et febrilsk Parkhead.
Sesongen 2002-03 ble innledet med et tap i Champions League-kvalifiseringen mot Basel, men ble avsluttet med en UEFA-cupfinale som ingen Celtic-supporter noen gang vil glemme. Larsson var desperat etter å vise seg frem på den europeiske scenen, og scoret mot alle lagene han møtte, blant annet mot Blackburn og Liverpool. Til tross for hans to dødelige headinger, tapte The Bhoys of Seville finalen med 3-2 etter ekstraomganger mot Jose Mourinhos Porto.
Den verste kvelden i karrieren hans?
"Ingen tvil om det", innrømmer han. "Det gjør fortsatt vondt at vi ikke kunne ta UEFA-cupen med tilbake til Glasgow. Vi spilte en flott kamp den kvelden, men omstendighetene klaffet ikke. De små detaljene var ikke på vår side.
"Det Porto-laget vant Champions League [året etter]. Det er et bevis på hvor godt et lag vi hadde."
Det skinner gjennom at Larsson husker tilbake på den perioden med stor kjærlighet. "I Celtic skapte jeg meg et navn i denne bransjen, og som den spilleren jeg var", forklarer han. "Alt jeg gjorde i Glasgow var fantastisk. Klubben og fansen behandlet meg alltid med stor hengivenhet, og jeg hadde fantastiske lagkamerater."
VI VIL alltid ha Paris
Den sommeren kunngjorde Larsson at den kommende sesongen 2003-04 sesongen ville bli hans siste i Skottland. Han fylte 32 år noen uker før sesongstart, og en del av ham stusset da publikum antydet at han "ikke var den gamle Larsson lenger" etter hver kamp der han ikke hadde scoret. Han ville ha en ny utfordring. En uke etter å ha scoret to mål i sin siste hjemmekamp, som avrundet en fjerde tittelvinnende sesong på syv sesonger, ga hans 313. Celtic-opptredenmål nr. 241 og 242 i en 3-1-seier mot Dunfermline i mot Dunfermline i den skotske cupfinalen.
Larsson kunne velge og vrake mellom mer enn 30 klubber, men fra det øyeblikket han snakket med Barcelonas manager Frank Rijkaard, var han fast bestemt.
"Han var ærlig: Han fortalte meg at jeg kanskje ikke ville bli en ubestridt startspiller, men at han ville ha en spiller som kunne utfylle laget", forteller Larsson til FFT nå. "Jeg skal ikke lyve: Jeg skulle gjerne ha spilt mer. Man må være mentalt sterk for å akseptere den rollen - jeg aksepterte den faktisk ikke, for jeg prøvde alltid å være en startspiller. Men jeg forberedte meg alltid som om jeg skulle være med i startoppstillingen. Det var ikke lett."
Larsson briljerte i sin nye rolle som innbytter. Han hadde scoret fire mål på 17 kamper - inkludert et uunngåelig mål mot Celtic da lagene spilte uavgjort i Champions League - og startet Clasico mot Real Madrid i november foran Ludovic Giuly, Andres Iniesta og en tenårings-Lionel Messi. Etter 72 minutter mot Real Madrid rev han av korsbåndet og menisken i venstre kne.
"Jeg var ikke sikker på om jeg ville klare rehabiliteringen", sier han sier han og minner om det brukne beinet i Celtic. "Den kvelden ventet broren min på meg hjemme i [Barcelona-forstaden] Gava. Vi åpnet en god flaske vin, vi nøt det, og jeg bestemte meg for at jeg skulle gjøre en innsats for å komme gjennom alt dette og komme sterkt tilbake."
Og det gjorde han. Isolert sett er Larssons tall fra 2005-06 - 15 mål på 42 kamper - blant de dårligste i karrieren, men hans erfaring og evne til å endre spillet fra benken ble hyllet over hele Catalonia.
Barça vant La Liga med 12 poeng, før de møtte Arsenal i Champions League-finalen i 2006. Da laget hans lå under 1-0 i Paris og det gjensto en halvtime av kampen, sendte Rijkaard inn 34-åringen. Larsson satte opp først Samuel Eto'o og deretter Juliano Belletti, som scoret to mål på fem minutter. Blaugrana var europamestere for andre gang.
"Han forandret kampen", sa Arsenal-spissen Thierry Henry. "Noen ganger snakker du om Ronaldinho og Eto'o; du trenger å snakke men du må snakke om den virkelige fotballspilleren som gjorde forskjellen, og det var Henrik Larsson."
Den beste kvelden i karrieren? "Selvsagt", sier Larsson. "Den kvelden var det mange av oss som rørte ved himmelen. Jeg er stolt over å være en del av den historien. Når det er årsdagen av den datoen tagger folk meg på Instagram, men jeg trenger ikke å se det for å huske det. det er i tankene mine for alltid."
Det skulle vise seg å bli hans siste opptreden i Barcelona-trøya. Selv om han ble tilbudt en ny kontrakt, ønsket han å vende hjem til Helsingborg for å gi sønnen Jordan (nå fotballspiller i FC København) og datteren Janelle (nå sprangrytter på nasjonalt nivå) en mer stabil oppvekst.
"Jordan ble født i Rotterdam, bodde syv år i Glasgow og ytterligere to år i Barcelona", forteller Larsson om sønnen, som da var ni år, fem år eldre enn Janelle. "Vi ville at han skulle få venner, så det var på tide at han kom tilbake til Helsingborg."
Tilbake i Catalonia ble en viss brasilianer med bukkekjeve fortvilet.
"Jeg skulle gjerne ha spilt med ham lenger", sier Ronaldinho, som da var på toppen av sin Ballon d'Or-vinnerkarriere. "Da han sluttet, var han idolet mitt. Faktisk var han idolet mitt allerede før det. Jeg husker at han spilte for Sverige i VM i 1994. Henrik lærte meg mye om fotball."
"Jeg vil ikke bli trener"
Men Larsson var fortsatt ikke ferdig på toppnivå. Midtveis i sesongen 2006-07 bestemte Alex Ferguson at han måtte fornye angrepsrekka hvis Manchester United skulle få slutt på tre sesongers ventetid på en Premier League-tittel. Wayne Rooney var ikke klinisk nok, Ole Gunnar Solskjær manglet allround-finesse, Louis Saha var uerfaren, og Cristiano Ronaldo hadde så vidt begynt å levere en flom av mål.
"Da henvendelsen kom, nølte jeg ikke - jeg var ferdig med ligasesongen i Sverige, og det var perfekt å bli lånt ut i noen måneder", minnes Larsson. Var det kjærlighet ved første blikk? "Det hjelper alltid når du scorer i debuten", ler spissen, som scoret på volley i det 55. minutt da Aston Villa ble slått 2-1 i FA-cupen. "Det var fantastisk å komme til en ikonisk klubb som United da jeg var eldre, men fortsatt klar for å konkurrere på høyeste nivå. Jeg spilte bare 13 kamper, men fordi jeg alltid ga 100 prosent av meg selv, satte supporterne pris på engasjementet mitt, den utrettelige innsatsen min og lidenskapen min for å spille.
"Etter to år i Barcelona og etter å ha scoret mål som 35-åring for United, var det vanskelig for folk å tvile på meg lenger. Det fikk noen til å holde kjeft."
Uniteds resultater med Larsson på laget gjenspeilte innsatsen hans - 10 seire, to uavgjorte og ett tap - og de vant til slutt tittelen med seks poengs margin. Ferguson sa til og med: "Jeg ville ha gjort hva som helst for å beholde ham."
Larssons ord om å vende tilbake til Helsingborg var det som bandt ham, men han tenkte vel på å bli lenger enn til mars? "Det er nok det eneste jeg angrer på i min karriere", sier Larsson vemodig. "Jeg burde ha blitt værende og hatt glede av Premier League. Manchester United var fornøyd med arbeidet mitt, jeg var en respektert person i omkledningsrommet, og de ville sannsynligvis ha tilbudt meg en sesong til."
I oktober 2009 la Larsson til slutt opp 38 år gammel i hjembyklubben Helsingborg, med familien i nærheten. "Til slutt var det ikke vanskelig å ta farvel med fotballen, for kroppen min var utslitt og det var vanskelig å reise seg etter hver kamp", sier den fornøyde 52-åringen i dag.
Larsson hadde imidlertid et par skuffende perioder som hovedtrener i Helsingborg, der supporterne vendte seg mot sin spillende helt, og deretter var han assistent for Ronald Koeman i Barcelona i 14 måneder, noe som endte med at nederlenderen fikk sparken i 2021.
"Jeg har ikke lyst til å være trener for øyeblikket - jeg har ikke lyst til det, innrømmer svensken. "Det var ikke en god tid i Barcelona. Det var komplisert på grunn av pandemien og omstendighetene rundt den. Jeg synes folk burde respektere Ronald mer enn de gjorde: Han er en Barcelona-legende, han forlot landslaget for å trene klubben, og han fortjener mye mer anerkjennelse enn han har fått. Men dette yrket har gitt meg mye, og jeg er veldig takknemlig for alt jeg har opplevd."
Med den siste replikken kommer varmen tilbake i Larssons ansikt. Han tenker igjen på de mer enn 450 målene for klubb og landslag, den nådeløse viljen til å overvinne alvorlige skader og de magiske syv årene i Celtic.
Hvordan er det å ha vært en Ghod? "La meg være beskjeden", begynner han, med den tørre humoren som gjennomsyrer hvert eneste ord han sier, "og si at jeg føler at jeg blir satt pris på."

46 Februar 2024 FourFourTto

OF KingS

FourFourTto Februar 202447

48 Februar 2024 FourFourTto

"Atmosfæren...
Jeg har ikke opplevd
det noe annet sted"

Øverst til venstreFrustrasjon i RotterdamTil venstreRangers' ti på rad trygt avverget Øverst til høyreEt ikonisk utseende, helt til han plutselig bare barberte av seg alt

FourFourTto Februar 202449

50 Februar 2024 FourFourTto

Med klokken fra lengst til venstreDette hat-tricket i cupfinalen mot Killie var ikke dårlig; Europas gullgutt Europa; "Velg meg fra start neste gang, eh?"; lagkameratene hans kunne gjenkjenne storhet; ditto Fergie; "Scoring i debuten hjelper"

"etter barcelona og
united var det vanskelig for
folk å tvile på meg. det
fikk noen til å holde kjeft"

FourFourTto Februar 202451

MIN PERFEKTE XI

JESPER BLOMQVIST

Svensken med de høye hælene velger et lag spekket med Manchester United Treblevinnere (inkludert ham selv, selvfølgelig...),pluss flere stjerner fra Italiensk fotballs gylne era

Gafferen

SIR ALEX FERGUSON
"Så lenge han så at du ga 100 prosent og var engasjert, støttet han deg. Han var ikke redd for for å utvikle seg og prøve forskjellige ideer, ellers ville han ellers ville han aldri ha holdt seg på toppen i så mange år."

PETER SCHMEICHEL
"Jeg kunne ha valgt Gianluigi Buffon, som jeg Jeg spilte sammen med da han begynte i Parma, eller Sveriges Thomas Ravelli, som var som var den beste målvakten i USA 94, men det varPeters personlighet og fysiske størrelse som skilte som skilte ham ut. Å være keeper kan være en tøff jobbvære en tøff posisjon hvis du ikke har en sterk mentalitet."
LILIAN THURAM
"Jeg møtte ham ofte på trening i Parma Parma, og han var så atletisk. Jeg var veldig rask - Jeg pleide å leve av farten min - men i Thuram hadde du en back med fart og kraft til å til å håndtere enhver motstander. Lilian er en god mann som gjør et utmerket arbeid i kampen mot rasisme. Jeg har sett ham holde taler i Stockholm."
JAAP STAM
"Han var så tøff, men også rolig og kjølig - hanhadde en slik tilstedeværelse. Hvis du gikk en-mot-enmed Jaap Stam, ville du ikke utfordre ham ham, men utenfor banen var han hyggelig."
FABIO CANNAVARO
"Det var en veldig vanskelig avgjørelse å gi Cannavarocannavaro fremfor Franco Baresi, for de var beggebriljante. Fabio var rask og sterk, så hvis du ham og Jaap sammen, ville ingen slå dem slå dem. Fabio dominerte en-mot-en han vant dem alle - og han var hendig med ballen ballen ved føttene også."
PAOLO MALDINI
"Å spille med og mot ham på trening og i og kamper for Milan var en stor ære. Venstre fot, høyre fot - det spilte ingen rolle, han var suverent med begge. Han var lojal og vennlig også utenfor fotballen. En spesiell fyr."
DAVID BECKHAM
"David var undervurdert, etter min mening. Han fikk så mye kjeft, med folk antydet at han skapte uønsket publisitet og var en plakatgutt, men han var en stor fotballspiller og utrolig hardtarbeidende. Han hadde en tryllestav av en høyrefot, javisst, men hans evne til å lese spillet og vite hvor han skulle legge pasningene sine, blir ikke kreditert i nærheten av nok. Han hadde mange kvaliteter som gjorde ham til en av de beste."
ROY KEANE
"Roy ville vært kapteinen min. Du trenger ham på laget laget for hans drivkraft og for å presse alle andre. Han ville likt utfordringen med å lede dette laget side av ikoniske navn, og han ville definitivt ikke sjenert for å gi noen en reprimande hvis de ikke oppfylte hans standarder."
PAUL SCHOLES
"Scholesy satt dypere på midtbanen på slutten avkarrieren, men var langt mer boks-til-boks da Jeg spilte med ham, og det er der jeg ser ham på min side - å gjøre sene løp inn i straffefeltetstraffeområdet for å score mål. Det er slik jeg husker ham. Han var en fantastisk spiller, og han er med rette hyllet som en av Premier Leagues største gjennom tidene."
JESPER BLOMQVIST
"Jeg er mer enn glad for å være vannflaskebærer vannflaskebærer i dette laget! Det er tre forskjellige manchester United, Milan og Parma - så jeg skal være limet og løpe. Jeg er kanskje den raskeste spilleren i laget. Jeg pleide å være blant de raskeste i United når vi gjorde fartstester, så forhåpentligvis forhåpentligvis kvalifiserer det meg til denne elleveren."
DWIGHT YORKE
"Dwight scoret mange mål for United da viunited da vi vant The Treble i 1999, men han var en godallround-spiss. Han var hele tiden involvert i spillet og oppbyggingsspillet. Det var fornuftigfor oss midtbanespillere å spille sammen med ham - han holdt ballen, og så stormet du fremover og fikk den tilbake fra ham. Han var også fantastisk til å headinge og hadde alltid et stort smil - det hjelper!"
GEORGE WEAH
"Weah [venstre] var annerledes. Han gjorde ting du ikke forventet ikke forventet og aldri hadde forberedt seg på ... og jøss, så god han var til å drible! Han pleide å han pleide å utfordre Baresi og Maldini på treningene - jeg er ikke sikker på hvem som vant de kampene, men på det stadiet var Var George på sitt sterkeste."Ryan Baldi

Vikarene

gianluigi
buffon

franco
baresi

roberto
baggio

GK

peter
schmeichel

CB

RB

LB

jaap
stam

fabio
cannavaro

lilian
thuram

paolo
maldini

CM

roy
keane

paul
scholes

rM

LM

david
beckham

jesper
blomqvist

CF

dwight
yorke

george
weah